UNA SÈRIE DE NETFLIX
Mai has fet feines de construcció?
No, com he dit, només coses a casa per ajudar la meva mare.
No et preocupis, de veritat. Tens el físic per la feina.
Bé, gràcies.
Entra, contesta un parell de preguntes,
i no t'ho prenguis com una entrevista de feina, d'acord?
Què és aquesta pudor?
Deu ser un os rentador mort o alguna cosa a la ventilació sota la casa.
- Aquí tens. - Què és?
Què coi et penses?
És una cola. Què coi et passa?
Ho sento.
- Gràcies. - De res.
Busques jornada completa? O mitja jornada?
Doncs agafaria el màxim d'hores que em poguessis donar.
Depèn del que vulguis fer.
PDM vol dir pintura, disseny i manteniment,
o sigui, tota mena de feines.
Vas sovint a aquell bar?
Perquè mai t'havia vist abans.
Mira.
Et vull ensenyar una cosa.
Ets catòlic?
És l'únic nus que recordo dels escoltes.
Nus de torniquet.
Estreny molt, oi?
Així se't posaran les mans morades.
Mira'm.
Et vull ensenyar un truc.
Vinga, home.
No t'esforcis més.
No voldràs fer-me emprenyar.
Creu-me.
Déu meu! Si us plau! Déu!
Déu no et pot ajudar.
Jo soc Déu.
Les autoritats penitenciàries d'Illinois es preparen per executar
un dels assassins en sèrie més notoris dels Estats Units.
Dimecres, un jutge federal va dictaminar que l'execució
d'en John Wayne Gacy, pot prosseguir.
Es preveu que mori per injecció letal el 10 de maig.
A l'assassí confés li resten dos mesos de vida
després d'una batalla legal que ha durat més de catorze anys.
Més informació amb en Frank Currier.
Era l'any 1978.
Per primer cop, el món va veure les horribles imatges
de com treien els cadàvers en bosses de la casa d'en John Wyne prop de Chicago.
I d'en Gacy, condemnat després, pels assassinats per tortura
de 33 joves i nens i condemnat a mort…
Déu, per fi fregiran aquest tipus.
Si fas una cosa així, no mereixes viure.
Es cremarà a l'infern i no prou ràpid.
És el pitjor dels pitjors.
No és el pitjor.
Doncs, qui és pitjor?
El meu veí.
Has olorat mai un cadàver, Linda?
- No. - Jo, sí.
En Jeff els cuinava al costat.
L'olor entrava de ple per la ventilació a casa meva.
No me la puc treure del nas.
L'olor.
Què collons!
Ho sento, el meu amic seu allà.
Sonat malparit de merda!
Calma.
Encarrega't del graciós.
Ets un puto friqui, tio!
Cinquanta dòlars pel teu autògraf? Ni de conya.
Vinga, home. Com a mínim ha de valer
uns 100 dòlars.
Serà una peça de col·leccionista. Et faig un descompte.
I t'afegiré algunes fotos porno que m'han enviat algunes noies.
A mi no em serveixen.
Fotos porno?
Conys per tot arreu i més.
D'acord, JD.
Això és una puta estafa!
Em sap greu, nois.
No us enfadeu perquè em toqui el sol una mica avui.
Per què té temps en privat al pati?
Malparit!
Ets un irrespectuós, Dahmer.
Irrespectuós?
Jugues amb el menjar, fas bromes retorçades,
i vens el teu autògraf com si fossis una celebritat.
Et penses que la presó és un joc?
Que som aquí per entretenir-te?
Va, home. No volia faltar al respecte.
Intento passar l'estona. Com tu.
No ets el mateix que jo. He expiat els meus pecats.
Està clar que no tens remordiments del que has fet per ser aquí.
Soc cristià i trobo el teu comportament ofensiu.
D'acord.
Deixa de jugar i de fer l'imbècil.
Scarver! Anem a fer un vol!
Redeu.
Exactament per què investiga el Sr. Dahmer?
Només vull saber què va fer per entrar aquí.
I què passa amb ell.
El temps en confinament solitari m'ha deixat fora del que passa.
Sr. Scarver, segons el sistema, per la seva condició psiquiàtrica,
l'accés a determinats materials està restringit.
Miri, tal com els vaig dir als metges,
certs aliments em provoquen els brots psicòtics.
Ja saps, pa, sucre refinat i tota aquesta merda artificial.
Des que vaig canviar la meva dieta i vaig trobar Crist…
estic bé.
Vinga, senyora G. Si us plau.
CANÍBAL CANIBALISME
EL BOIG CANÍBAL QUE VA MATAR 17 PERSONES
VÍCTIMES COM "MORTS VIVENTS"
LA BOTIGA DELS HORRORS
WISCONSIN, HOME DETINGUT
LA POLICIA VA ENTREGAR UN ADOLESCENT LAOSIÀ A EN DAHMER
VA ACONSEGUIR ESCAPAR
VA VEURE EL NEN, NU, EL CAP SAGNANT
LA POLICIA EL VA TORNAR
EL COS DEL NEN
ÀCID CLORHÍDRIC.
CATORZE ANYS
…bevia molt, i quan bevia molt,
sí, era un abusador.
Potser això va ser l'origen de la davallada d'en John Gacy.
Ell no ho sap, ni sembla que li importi.
Es perd en els seus quadres.
Aquí és Crist tal com el veig en mi mateix,
i és monolític perquè Crist per mi és monolític,
És totes les coses per a tothom.
No tem enfrontar-se a Déu?
No. Em sento molt còmode amb ell.
Als oficis catòlics he estat el servidor del capellà
els darrers deu anys.
I no tinc cap inconvenient en fer-ho.
M'he confessat, he fet la comunió.
Així que estic en pau amb mi mateix.
En John Gacy ara s'enfronta a la mort per injecció letal.
Demà a la nit escoltarem com el declarat culpable és la víctima.
Hola.
Podria parlar amb vostè?
És clar.
Aleshores, per què creu que ara en som tants?
Vols dir reclusos?
No, persones com jo.
La gent ho anomena
assassins en sèrie.
No crec que ningú sàpiga la resposta.
Diuen que és la xarxa d'autopistes.
Un invent força nou en la història d'aquest país.
Pots matar algú, desaparèixer ràpidament, i llençar el cos ben lluny.
O potser va ser la Segona Guerra Mundial o Vietnam.
Amb els pares que tornen de la guerra traumatitzats.
No en parlen. Estan absents, són abusius.
Crien fills amb problemes.
També hi ha l'explosió i l’accés a la pornografia,
que no ha estat el cas fins als anys setanta.
Creu que és possible ser només…
malvat?
Crec que probablement podria ser així, sí.
Sap? De petit vaig anar a l'església.
Però un any per Halloween, vaig anar de diable.
I alguna cosa em feia sentir bé.
Em vaig fer més gran.
I li vaig fer un altar.
Al diable.
Vaig pensar fer-ne un a mida real.
Per això vaig guardar moltes parts del cos.
Fins i tot a les pel·lícules, com Star Wars…
sempre m'agraden més els dolents.
A mi també. Aquests personatges s'escriuen millor.
Sí.
Què vols preguntar-me realment, Jeff?
Bé…
Estava mirant les notícies sobre en John Wayne Gacy,
i la gent diu que som el mateix perquè els dos vam fer coses terribles.
Però…
no crec que som iguals.
Ho vaig admetre tot. Tot.
I en Gacy encara diu que no ho va fer.
Jo volia la pena de mort.
I ell deia que no té por de morir,
perquè està en pau amb Déu.
I anirà al cel.
Per tant, la meva pregunta és:
Creu que Déu l'ha perdonat? Per tot això?
Ho preguntes per ell o per tu mateix, Jeff?
No crec que mereixi perdó per tot el que he fet.
Bé, no es tracta de merèixer, Jeff.
Aquesta és la gràcia de Déu.
No la mereixem, però l'aconseguim igualment.
Jesús no estava sol quan es moria a la creu.
Hi havia dos delinqüents més que estaven sent crucificats.
I un d'ells va dir a Jesús burlant-se'n:
"Escolta, si ets el fill de Déu, per què no et salves?
I de pas, ens salves a nosaltres?"
Però l'altre li crida: "Espera.
Tu i jo, som delinqüents. Rebem el que ens mereixem.
Però aquest Jesús no va fer res dolent."
Aleshores diu a Jesús: "Recorda't de mi quan vagis al teu regne."
I així, Jesús es gira cap a ell.
I saps què li va dir?
"Avui seràs amb mi al paradís."
Jesús no li va preguntar què havia fet per ser crucificat,
no li va preguntar si ho sentia.
Tot el que havia de fer aquell home per salvar-se,
era creure que Jesús era el fill de Déu.
I no oblidem, Pare celestial,
que ets un Déu amorós, misericordiós i just.
I demanem practicar la misericòrdia i el perdó a les nostres vides
tal com ens heu mostrat misericòrdia i perdó.
En nom del Pare, del Fill i de l'Esperit Sant. Amén.
Amén.
I la Sandra?
Està bé. A punt de tenir el segon fill.
Lloeu el Senyor. Noi o noia?
Encara no ho sabem. Ho sabrem la setmana vinent.
- Dona-li records quan la vegis. - Sí.
Bé. Per què em volies veure?
Pastor…
el que ha dit avui a la pregària final sobre el perdó,
mostrar pietat,
sé que és el que ha de fer un cristià.
I tots ens hem quedat curts,
i en algun moment o altre, tots ens mereixem la gràcia.
Però en Jeff Dahmer,
no el puc perdonar.
Tot i que pugui ser un malalt mental,
o que no pogués controlar-se…
no puc.
Tinc el cor ple d'odi.
Venjança.
Pensava que n'hi hauria prou amb ser a la presó la resta de la seva vida.
No ho és.
Vull veure'l patir.
Fins i tot en tinc malsons.
I em veig fent-li mal.
Causant-li dolor,
fent que supliqui.
Pastor, tinc por.
Tinc molta por.
M'agradaria poder superar aquests sentiments.
Que pogués…
deixar de viure en la venjança.
Que pogués ser en un lloc millor.
No ho sé, potser no el perdó, però alguna cosa semblant.
Perquè si continuo deixant que l'odi i la ira em consumeixin,
no em coneixeré més.
Tens un gran cor, Glenda.
Que pot ser alhora una benedicció i una maledicció.
I tens tot el dret de sentir aquests sentiments i aquests pensaments.
Però com puc fer-los aturar?
No pots.
Només pots pregar per tenir força i demanar que Déu et guiï cada dia.
I potser venir a l'església més sovint.
Sí.
No passarà de seguida.
Caldrà temps.
I llavors un dia, potser d'aquí a un mes, potser un any,
veuràs la cara d'en Dahmer en algun lloc,
i no sentiràs res.
- Hola, pare. - Hola, Jeff.
Com estàs?
- M'alegro de veure't. - Jo també.
- Fas goig. - Gràcies.
Fas bona cara.
- Ah, sí? - Sí.
Potser són les píndoles que m'han donat. M'han donat Prozac.
- Ah, sí? - Sí.
Creus que t'ajuden?
Sí, crec que m'equilibra.
I aquí no hi ha beguda. Crec que era gran part del meu problema.
Sí, jo també.
Trobes a faltar la beguda?
Cada hora de cada dia.
Sí.
Suposo que és bo que aquí no en pugui aconseguir, oi?
He pensat en tu i la Shari.
Hauríeu d'anar de vacances amb tots els diners del llibre.
Ah, sí. El llibre.
No ha anat tan bé, Jeff.
Les crítiques eren bones, però entenc el perquè.
Crec que molta gent…
creia que volia treure profit de les víctimes i de tot plegat.
No és cert. Però què hi vols fer?
Probablement era maleït des del principi.
Sí.
T'haig de dir una cosa.
Una cosa que estic pensant fer.
Vull batejar-me.
Jeff, això és meravellós, fill.
He pensat que et faria feliç.
L'únic problema és que aquí no tenen una bassa baptismal,
i encara he de trobar algú que em bategi.
És fantàstic.
És meravellós.
De fet…
el bateig va de rentar-te tots els pecats.
Que Déu et perdoni és una cosa, sé que ho pot fer.
Però el que et volia preguntar era si…
alguna vegada em perdonaries.
I tant.
Et perdono, fill.
I tant.
Et perdono.
Perquè ets el meu fill.
Sí.
Molt bé.
Gràcies, pare.
Hola.
Glenda, gràcies per venir.
Gràcies per convidar-me.
Els de Laos sí que sabeu celebrar un casament.
Si us plau, asseu-te.
Whisky?
No, estic bé.
És una tradició.
D'acord.
És fort.
No te'n prenguis gaires d'aquests o no recordaràs el casament del teu fill.
Soc molt feliç per tu, Sounthone.
Tu i la teva família us ho mereixeu.
Sobretot després de tot el que ha passat.
Avui és un bon dia.
Intento ser feliç per la meva família.
Somric. Intento ser fort.
Continuo esperant poder tornar a sentir-me com abans.
Però empitjora.
Perquè cada matí em llevo
i recordo que en Jeffrey Dahmer encara és viu.
Però no en Konerak.
No el meu fill.
Ho entenc.
Potser el millor que podem fer és continuar fingint ser forts.
I al final, un dia, potser oblidarem que estem fingint.
Vinga, Sounthone.
Anem a la pista de ball i mostrem-los com es fa.
D'acord.
"Dahmer contra Jesús"?
De veritat?
És l'últim número de la sèrie Jeffrey Dahmer.
Just quan pensaves que la gent no podia caure més baix.
És malaltís. És com si l'estiguessin convertint en un superheroi.
- I un rave la llibertat d'expressió. - I tant, noia.
No estic segura de qui s'hauria d'ofendre més, nosaltres o Jesús.
Aleshores, què fem?
Presentem una altra demanda.
Però vam perdre l'última. No tornarem a perdre?
Tenim una possibilitat.
Realment val la pena?
Ens dius que perdonem i oblidem què va fer en Dahmer
i permetre que la gent continuï aprofitant-se'n?
Per què fer tot aquest esforç per presentar una altra demanda,
si, al cap i a la fi, tornem a perdre al tribunal?
Perquè és una declaració.
Recorda a la gent que en Jeff Dahmer no és un superheroi.
És un assassí en sèrie.
També els recorda que els nostres fills no eren només les víctimes d'en Dahmer.
Eren persones reals. Van viure.
Cantaven a la coral,
els encantava ballar, burlar-se de les seves germanes.
Eren joves que tenien esperances i somnis de futur.
I mares…
que se'ls estimaven.
Encara que perdem al tribunal,
si aconseguim transmetre això, guanyarem sense guanyar.
Jo no m'ho penso llegir.
Però espero que Jesús li venti una coça al cul d'en Jeffrey Dahmer.
No ho miri directament.
Posi's això.
Gràcies.
Es fa difícil dubtar que hi hagi un déu, oi?
Eclipsi total de sol.
Quan en John Wayne Gacy és executat.
El mateix dia que en Jeffrey Dahmer és batejat.
Ho utilitzem per a rehabilitació i altres coses. Funcionarà?
Crec que sí.
Necessita res més?
M'han donat tot el que necessitava.
Em pensava que seria més difícil.
La religió pacifica.
Miri, he parlat amb ell i els diré
què vaig explicar als capellans.
En Dahmer vol ser salvat. És genuí.
John Wayne Gacy,
té alguna cosa més a dir?
Què us sembla
que us fotin pel cul?
Va bé com a últimes paraules?
On vas, JD?
A batejar-me.
Ben fet, Jeff.
Algú te l'ha fet?
Sí, és bonic, oi?
Una senyora d'Oklahoma.
Malparit de merda.
Jeff, jo et batejo
en el nom del Pare,
del Fill,
i de l'Esperit Sant
per al perdó dels pecats.
No sé què fer.
Déu totpoderós, Pare celestial, m'ho has de dir!
M'has de dir què he de fer!
Hora oficial de la mort, 12:58.
- Benvingut a la família de Déu. - Sí.
Felicitats, Jeff.
Estàs salvat.
Gràcies.
Parla'm Senyor, si us plau.
Només digues què he de fer.
Ho faré.
LA BÍBLIA
Tasques laborals.
JD,
què en faràs dels 25 cèntims l’hora?
Gastar-ho en pornografia i tabac?
No ho sé.
Segurament ho donaré a l'església.
És patètic de collons.
M'has enganyat.
Estic de conya, home.
Tasques laborals.
Nois, aquest matí teniu ajuda.
D'acord.
Molt bé.
Netejaré els vestidors. Em vols ajudar?
Sí.
Jesse?
Què li has fet?
No ploris per ell.
Va matar la seva dona.
La va apunyalar a la cara cinc cops i va voler culpar a dos nois negres.
No és brutal?
Res comparat amb el que vas fer, Dahmer.
No només els vas assassinar.
Vas profanar els cossos.
Te'ls vas menjar com un caníbal.
Contesta, Dahmer!
De veritat te'ls vas menjar?
Sí.
I el noi de catorze anys?
- Sí. - Què collons?
Per què ho vas fer?
T'agradava?
Estava perdut.
Li vaig donar l'esquena a Déu.
Creus en Déu?
Sí.
He tornat a Déu.
Sento que…
he canviat.
Jo també crec en Déu.
Però el meu Déu és venjatiu.
I castiga el mal.
Fa molt que hi és.
I quan no pot fer-ho ell mateix, envia un instrument
per executar la seva justícia.
El Senyor em va parlar, Dahmer.
Em va demanar que et castigués
per les vides innocents que vas prendre i les famílies que vas destruir.
Pots convèncer-te que Déu t'ha perdonat.
Però no et pots escapar de la ira de Déu.
Sempre et fa pagar els errors.
Sempre.
Ho veus, Dahmer?
Soc el seu instrument.
Ho entens?
Sí.
T'agradava veure'ls patir, oi?
I aquell noi de catorze anys,
les coses horribles que li vas fer.
No.
Primer els drogava perquè no sentissin res.
Bé, Dahmer,
estàs a punt de sentir cada segon d'això.
En nom del Pare,
del Fill,
i de l'Esperit Sant.
Amén.
Digui?
Jo mateix.
No.
Entesos, vinc de seguida.
- Sr. Dahmer. - Es troba bé? El podem veure?
És que…
- Crec que tinc males notícies. - No.
Déu meu, Jeff, ho sento.
T'estimo.
T'estimo des del primer dia.
I t'estimaré fins al dia que em mori.
Què?
No he dit res, oi?
Sr. Dahmer, Srta. Flint?
Si us plau.
No ho entenc.
Ens van enviar les restes fa dues setmanes després que incineressin en Jeff.
La meitat de les restes.
L'altra meitat me la van enviar a mi, la seva mare.
Després que el seu fill fos assassinat,
hi va haver, per descomptat, una autòpsia.
I quan ho fan, el cos queda…
Disseccionat?
En Lionel ho sap tot sobre això.
Ell és qui va despertar l'interès d'en Jeff pel tema.
Joyce, ets la pera, ho saps?
Nois, podríem…
Es va extirpar el cervell per determinar la causa de la mort.
La Sra. Flint creu que tenim una oportunitat
per treure'n alguna cosa bona de tot plegat.
La Universitat Estatal de Fresno voldria estudiar el cervell d'en Jeff.
Un moment. No ho entenc.
On tenien el seu cervell tot aquest temps? On és ara?
A Madison.
Al laboratori de patologia, a la Universitat de Wisconsin.
De cap manera.
Lionel, si us plau. Per un cop, escolta.
Va fer testament.
Va dir que volia ser incinerat al més aviat possible, i tot el cos.
El cervell forma part del seu cos, oi?
Va dir que no volia ni funeral, ni làpida, ni res.
Si t'importen tant els desitjos d'en Jeff, per què fas una cerimònia per ell?
Eren només uns pocs amics de la família.
Però no la seva mare.
El cervell s'ha de cremar. S'hauria d'haver cremat amb tot el cos.
Lionel, és una oportunitat per esbrinar per què era com era.
Potser va néixer amb alguna cosa?
O tenia algun tumor petit en algun lloc?
Crec que cadascú té la seva teoria de per què en Jeff era com era, oi?
Prou. Quina vergonya.
Van fer això mateix
amb aquell John Wayne Gacy.
Li van treure el cervell i en van fer làmines i de tot.
I sabeu què van trobar? Tot era perfectament normal.
I passarà el mateix amb el cervell d'en Jeff.
Com ho saps?
La resposta és no, Joyce.
Això no passarà.
Crec que hem d'intentar deixar això enrere.
Deixa d'arrossegar-ho i continua endavant.
Sr. Dahmer, la Sra. Flint voldrà portar-ho als tribunals.
Sí, n'estic segur.
Si et portes bé podràs veure els dibuixos animats quan arribem a casa.
A veure què tenim aquí.
Tenen Oreos, Chips Ahoy i ga…
Galetes!
D'acord. Quines vols?
Totes!
Te'n compraré dos. Saps per què? Perquè ets un consentit.
I saps per què ets un consentit? Perquè ets el petit bandarra de l'àvia.
Vinga, ajuda'm a posar tot això aquí.
M'ajudaràs com un nen gran?
MORT D'UN BOIG, LA MÀFIA HA ASSASSINAT EL CANÍBAL DAHMER
Següent.
El tribunal reconeix aquí una situació força inusual.
Certament mai m'hi havia trobat i segurament no tornarà a passar.
Tenim interessos contraposats dels dos pares del difunt.
Reconec la declaració de desitjos d'en Jeffrey Dahmer.
I també em preocupa el tema del tancament.
És un moment de l'existència humana molt dolent, per dir-ho d'alguna manera.
Crec que seria beneficiós per al públic
i per a tothom preocupat perquè hi hagi un tancament.
I que aquest assumpte es resolgui d'una vegada per totes, i seguim endavant.
Per tant…
ordeno que es destrueixi el cervell.
He de dir que m'oposo a la qüestió mateixa d'aquesta investigació.
Quan es mesura un individu com el difunt,
hi ha la temptació d'intentar saber,
i saber definitivament,
per què algú com en Jeffrey Dahmer
és el que és.
O era.
Crec que hi ha un perill real.
No hi ha respostes fàcils quan es tracta d'algú com ell.
Mai sabrem per què va fer el que va fer.
És una veritat incòmoda, segur, però cal acceptar-ho.
Gràcies per veure'm avui, Sra. Yang.
És clar, i agraeixo la seva paciència, Sra. Cleveland.
- Haver de canviar la cita… - Set.
Disculpi?
Set vegades.
S'ha reprogramat aquesta cita set vegades.
Però no passa res.
Com cada vegada que vaig trucar la policia per en Dahmer,
Estic acostumada a ser persistent.
Sra. Cleveland, com la puc ajudar?
Bé, volia saber com anava el desenvolupament del parc.
El parc?
El memorial del parc.
Em van dir que el municipi volia convertir els antics apartaments Oxford
en un parc un cop fos enderrocat.
Així que vaig escriure una carta dient-los que haurien de fer del parc
un monument a les víctimes d'en Dahmer,
I em van contestar una carta molt bonica.
Signada amb el seu nom i dient que ho investigaria.
Sí, bé.
Bé, soc aquí en nom d'algunes de les famílies per saber com va.
I l'altre dia hi vaig passar, i encara és un solar buit.
Fa gairebé dos anys.
Estic comprovant el nostre sistema,
i sembla que encara esperem que s'aprovin alguns permisos.
I quant de temps trigarà?
És difícil de dir fins que Foment no acabi la seva inspecció de seguretat,
que no poden començar fins que l'Àrea d'Urbanisme comenci la inspecció.
Sra. Yang. Tot el que demanem és un maleït parc.
No és tan difícil.
No els demanem construir un Taj Mahal.
Sra. Cleveland, construir qualsevol cosa a la ciutat implica molta burocràcia.
Sé que és frustrant.
Però puc ser sincera?
Hi ha molta gent aquí
que no vol construir res en aquell solar.
Volen oblidar ben aviat el que va passar.
No tothom pot oblidar.
Han enderrocat l'edifici, però això no esborra el que va passar.
Només esborra les víctimes.
I l'únic que demanem és que posin alguna cosa en aquest lloc
que honori la seva memòria.
És el que s'ha de fer.
Fer-ho és decent.
Així que, si us plau, podria parlar amb el seu supervisor
o amb qui pugui fer alguna cosa?
És clar.
I faré tot el que estigui al meu poder per ajudar a accelerar aquest procés.
Però sé que aquestes coses tarden molt,
i em temo que segurament vostè i les famílies hauran d'esperar.
Està bé, Sra. Yang.
Estic acostumada a esperar.
Però estic decidida a portar-ho endavant.
Per les víctimes.
Per les famílies.
No deixaré que el mal d'en Jeff Dahmer siguin l'únic que recordi la gent.
Mentre respiri, continuaré esperant.
No es va construir cap parc o monument
per les víctimes d'en Jeffrey Dahmer al lloc dels apartaments Oxford.
Subtítols: Sabina Pujol