SERIÁL NETFLIX
PRVNÍ BITVA
Táta vždycky říká, že dobrý lovec se pozná podle instinktu.
Neměl by mě ten instinkt vést?
Dodávat mi sebevědomí?
Nebo mě má tížit
pocitem viny z toho, co považuji pro sebe za správné?
Juliette?
Co tady děláš?
Kde to jsme?
V ráji.
Na začátku.
Když jsem tě kousla, netušila jsem, že nás to takto spojí.
Ty mi nevěříš.
Nevím, čemu mám věřit.
Co mám cítit.
Nic bych k tobě cítit neměla.
- Ale? - Ale ty nejsi jako ty příšery,
které nenávidím.
Tak se s tím smiř.
Tady je možné všechno.
Juliette.
Utíkej.
Vstávej, holčičko. Celá rodina už je venku.
Hezké. Dobrá forma, Apollo.
Drž si odstup.
Když ti krev Narozených dopadne na kůži je po tobě. Okamžitě tě ochromí.
- Dobře. - Dobře.
- Tomu říkám záblesk, Apollo. - Telegrafuješ, Theo.
Telegrafuješ, Theo.
Dobře.
Chraň si krk. Do toho. Vítěz.
- Všechno je jednou poprvé. - Nevím, tati.
Fakt je na Akademii připraven? Mohl bys tam poslat svého chlapečka.
Je mi skoro 24. Dost velkej na Akademii.
- Nikdy nebudeš připravený. - Prosím tě. Narodil jsem se připravený.
Moc si o sobě myslíš. To je pro lovce to nejhorší.
Ta dětinská touha po slávě tě zabije.
Možná i celou naši rodinu.
Mám se zase omluvit za toho šamblera?
Protože to bude následovat, že?
Jsi rychlý a silný, synu. Ale unáhlený.
Trocha pokory jako u tvého bratra by hodně pomohla.
- Na dnešním lovu budeš hlídka. - Cože?
Děláš si srandu? Viděls mě. Vyhrál jsem.
A teď ho budeš hlídat.
- Dobře. - Cal.
- Tess! Jsi na řadě. - Sleduj ji.
- Promiň. - Za co?
Že tě před celou rodinou ztrapním.
- Sleduj jí ramena. - Nikdy neumři.
- No tak. - Dobře.
- Do toho, T. - To zvládneš.
Dobře.
To je Cech.
Dobře.
Vítejte u savannské stanice číslo jedna se zprávami, které potřebujete vědět.
Dnes bude pohřbena studentka savannské střední školy Ashley Stantonová.
Cos s nimi udělala?
Dle blízkých zdrojů byla Ashley společenská…
Je nezdvořilé přijít a nenabídnout aspoň…
Kde mám prášky?
Uklidni se. Už je nepotřebuješ.
Pokud ovšem jsi ještě poprvé nezabila
a celý obřad zasvěcení je oslavou…
Elinor.
Prosím.
Poslouchej mě. Ty tvůj problém nevyřeší.
Kde je zbytek?
- To nestačí. - Přesně.
Zbytek jsem vyhodila.
Motivace, abys udělala správnou věc.
Proč vůbec musím mít ten obřad?
Protože jsi lhala, Jules.
Protože je to naše tradice.
Takže někoho zabij dřív, než babička
a celá komunita Narozených dorazí na tu velkou show.
Vím, že je to tradice.
Ale to se mi právě nelíbí. Oliver ho nemusel mít.
Jsme matriarchát. To za přijetí stojí.
Dost to stojí za přijetí.
A Oliver tuto rodinu málem zničil.
Vážně chceš jít v jeho stopách?
Tak roztomilá.
Teď je dej pryč a před zkouškou najdeme trochu korektoru.
Vypadám, jako bych spala v rakvi.
Možná to není tvoje doba.
Zkusíme něco jiného.
- Ne. - Ne.
Koblížku, nemůžeš se aspoň pokusit být šťastná?
To všechno děláme pro tebe.
Kdyby to bylo pro mě, byli by pozvaní mí kamarádi.
Hosté by nebyli z Madridu, Tokia a Lagosu.
Bude v tom…
děsivý hadí rituál, nebo obětní lov na člověka.
A proto nejsou děti pověřeny dodržováním tradicí.
Myslela jsem, že zavoláš, až dorazíš do hotelu.
Překvapení.
- Babičko. - Ahoj, drahoušku.
Udržuješ čisté ruce a těla dobře pohřbená?
Jak jsi mě to učila.
Juliette.
Ty šaty jsou příšerné.
Ukaž se mi.
Oči máš po otci,
ale bylo mi řečeno, že žízeň máš po matce.
Babičko, řekni své dceři, že tahle past na moly patří do muzea.
Tahle past na moly byly moje zasvěcovací šaty.
Vidíš, co se stane, když se množíš s upírem, kterého jsi stvořila?
Chybí jim gen respektu ke starším.
- Promiň, nechtěla jsem… - Drahoušku.
Už tisíc let je naše rodina nejmocnější mezi Narozenými.
Jediní hodni střežit Smaragdovou Malkii,
hadí královnu matku, z níž pramení moc všech Narozených.
Takže až dnes sejdeš po těch schodech,
až ten had poputuje z mé paže na tvou, ty…
Sakra. Zapomněla jsem zrušit Bena.
To je Juliettin člověk.
Moc ráda tě vidím, matko.
Doufám, že chutná lépe, než jak se chová.
Na něm se nekrmí.
- Je to její kamarád. - Drahoušku…
udělej babičce laskavost.
Ujisti se, že mě nezklame.
To nebude snadné. Je alergická na poslouchání.
Takže zvládat svou sestřičku je nad tvé schopnosti, co?
Postarám se o to.
Hodná holka.
Bože, jsi jako dvouletý dítě. Co to děláš?
Ptám se sám sebe, kde mám pozvánku na maškarní ples.
Je to jen večeře.
Dost náročný šaty na sekanou s bramborem.
Květinářství Savanna Bloom.
- To je spousta květin na… - Babička.
Přijela. Má ráda přepych.
Už dost.
Přiznej a zapomeň?
Fajn.
Vaši mají večírek a já nejsem zván.
Přiznávám.
Dobře.
Odpuštěno a zapomenuto.
Děkuju.
Takže se mnou asi za Ashleyinými rodiči nepojedeš
kondolovat, co?
Víš, že mě smrt děsí.
Vypadám, že bych mohla jít?
Vypadáš, jako bys měla urputně učit tančit Zvíře,
než upadne poslední okvětní lístek.
Běž se převlíct. Potřebuju tě k vyšetřovacím účelům.
Podle mě byla Ashley zavražděna.
Cože? Kdo by proboha…?
Jsi traumatizovaný, protože jsi narazil na její tělo.
Objevil. Nenarazil.
- A co když mám pravdu? - Dobře.
Jestli byla zavražděna, měli by to její rodiče vědět.
Mám na sobě šaty, které váží tolik co já,
a zatímco tu stojím a potím se, ty říkáš nesmysly.
Nech Ashleyiny rodiče truchlit. Běž domů. Zavolám ti později.
Říkám, že tu holku zavraždili.
Ty říkáš: "Mám těžké šaty, jdi domů"?
- Dobře, jo, to bych mohl. - Ne, víš, že tak jsem to nemyslela.
Vážně?
No tak.
Přiznej a zapomeň?
Fajn. Přiznávám, že tě teď nenávidím.
Tak to nefunguje.
Musíš říct: "Odpusť."
Její intenzita mi připomíná jinou drsnou lovkyni.
Jo, už tam cvičí několik hodin.
- To je dobře. Musí se toho hodně naučit. - Jo.
Vaše tréninky se vyplatily.
To vidím na vlastní oči.
Je jí teprve 16, Jacku.
Theovi bylo 12. Apollovi 14.
Cal bylo 15, když ji ten zatracený přízrak málem zabil.
Přestěhovali jsme se sem, postavila se Narozené a vyhrála.
Takhle úplně to nebylo a ty to víš.
Vím, že nás Cech za její činy odměnil.
Že nás posílají lovit zrůdy, které neumíme zabít?
- Ne. - To, že zatím ne,
- neznamená, že nemůžeme. - Jacku.
A poslali nám naše nejlepší kamarády Mikea a Saru, což jsou zatraceně dobří lovci.
- Lásko… - Jacku.
Cal identifikovala rodinu Narozených, o které nikdo nevěděl, že existuje.
Cech nám svěřil jejich likvidaci.
Ještě nás nepovýšili na vůdce a už nám to zadali.
Vím, že Čepele takovou příležitost nedostávají,
ale je to nebezpečný úkol i pro ty nejlepší z nás,
natož na první lov.
Ne, k tomu ji nepustím ani na krok, slyšíš mě?
Zlato, zaprvé, tohle není první lov.
A zadruhé, už je to skoro 400 let
od doby, kdy se lovec postavil Narozenému a přežil to.
Až Cal.
Naše holčička.
Nezaslouží si to dokončit?
Ne, když ji to ohrozí.
Jen říkám, že když s námi nebude, až tam budeme,
tak nejsme rodina.
- Rozumíš? - Dobře. Přestaň.
V první řadě je to naše dcera.
To vím.
Ne, občas se mi zdá, že na to zapomínáš.
Někdy upřednostňuješ své povinnosti lovce před vším ostatním.
A někdy chci, abys respektoval, co cítím.
Respektoval můj postoj a nesnažil se pořád vymýšlet,
jak mě přesvědčit o tom svém, protože je to vyčerpávající.
A nechápu, že to nevidíš.
Proč nevidíš, jak je to pro mě frustrující.
Dobře.
Rozumím.
A omlouvám se.
To bys měl.
Vypadni mi z kuchyně, pokud ovšem nechceš vařit.
S radostí.
Ale mohu nejdřív dostat malý zákusek?
NA POČÁTKU
Pročítáš naši historii?
A tak Eva hadovi unikla, zatímco Lilith to kousnutí přijala.
Ta část mi přišla trochu ujetá.
Vážně mě ten had kousne?
Jen pokud máš za sebou první zabití.
Dobře.
Pokud jsi ještě poprvé nezabila, tak tě zavrhne.
Před celým společenstvím Narozených.
Naše rodina bude ponížena.
Bude následovat boj o kontrolu hadí matky.
Čistá anarchie.
Pojď, mám pro tebe překvapení.
- Do toho, jsi na řadě. - Koukněte na tohle. Jdeme na to.
Takže vás strejda Mike povýšil z lovce na vůdce
a konečně jsem mohl zabít příšeru, kvůli které vlastně lovím.
Byla to kytsun.
Démon, který se promění v to, co zabije, zabil mého bratra.
Trvalo mi roky, než jsem ho našel.
Patnáct měsíců, zlato.
- Co se stalo, když jsi ho našel? - Nenašel jsem ho.
Jednoho dne ke mně přišel, poklepal mi na rameno,
měl obličej mého bratra.
Dokonce se za něj vydával.
Říkám to jen proto…
že vím, jak těžké je zabít monstrum, které vypadá a cítí jak člověk.
Respektuju tě, Cal, a proto mi to je proti mysli.
- Domino! - Cal, ty tam takhle prohráváš?
Myslím, že je čas na přípitek.
Cech nás sem poslal na jednu prostou misi.
Abychom zjistili, proč jsou v Savanně zase příšery.
Všichni víme, jak je těžké lovce šokovat.
Protože jsme vycvičení očekávat neočekávané.
Ale Cal, tys nás všechny šokovala.
Chopila ses iniciativy, věřila svému instinktu
a sama nás dovedla k Narozeným.
Když tuhle bitvu vyhrajeme, tak nás možná povýší.
Čepele budeme mít v zadním zrcátku.
A proto jsme se rozhodli, že je čas na tvou první oběť.
Cože?
- Do toho, ségra. - Vítej v týmu, Cal.
Přidáš se k lovu, holčičko.
Budeš mít tu čest zabít Juliette.
- Gratuluju. - Gratuluju.
- To je ono. Jsem na tebe pyšný. - Děkuju.
- Ségra jim to ukáže. - Ano, pane.
Theo, Apollo, jsme připraveni.
V Cechu je jen jediný záznam o zabití Narozeného.
Hroty těchto šesti kopí jsou ukovány ze stříbrného kůlu, který měl ten lovec.
Už jsme si mysleli, že je nikdy nepoužijeme. Až doteď.
Díky tobě, mladá válečnice, ano.
Cal.
Toto stříbro je z jediného kopí, které kdy…
Moje princezna válečnice.
Datuje se stovky let do historie.
Pojď sem.
Ahoj.
Být nervózní je přirozené.
U každého je to napoprvé.
Když po tobě ty příšery půjdou, naskočí ti instinkt.
Ptáš se…
- To je jedno. - Ne, řekni to.
Ptáš se někdy sama sebe,
co když nejsou všichni příšery?
Jako uvnitř?
Co tím myslíš?
Já nevím, já jen…
Někdy si říkám, jak nás asi musí vidět.
Co když jsme příšerami v jejich příběhu my?
- Vrahové nemají příběhy, Cal. - My zabíjíme.
Abychom chránili lidi. Oni nic necítí. Nic nemilují.
Čím víc budeš lovit, tím ti to bude jasnější.
Jo. Určitě máš pravdu.
Díky.
- Řekneš mi, proč jsme tady? - Abych tě zachránila před tebou samou.
Elinor.
Juliette, to je Eva.
Ahoj.
Můžeme?
Nedáme si oběd?
Za chvíli. Pojď.
- Pojedeme na zkoušku. - A oběd?
Mám docela hlad.
Tam bude jídlo.
To je Eva.
Tedy herečka, která hraje Evu v dnešním lovu Narozených.
Ale najdeme náhradu. Vypij to.
Počkej, chceš, abych ji kousla?
Dobře.
Ne, chci, abys ji vysála.
Ne, nikoho zabíjet nebudu.
Tvoje babička je zrůda.
Jestli zjistí, že jsi slabá, upírka, která se bojí zabít, bude se ti vyhýbat.
Proto, že nejsem vrah, nejsem slaboch.
Konečně. Pravda. Děkuju.
Snažila jsem se, jo?
Opravdu.
- Nemohla jsem. - Nemohla, nebo nechtěla?
Neudělala bych to.
Mohla jsem, ale neudělala jsem to, protože se mi líbí.
Jsi zamilovaná.
Naštěstí to přejde.
Možná. Možná ne.
Dobře, jaký máš plán, když Malkia odmítne zasvěcující kousnutí,
protože pozná, že jsi nikoho nezabila?
Co pak?
Maličká, osud ti rozdal krásné karty.
Jsi Narozená upírka z rodu Atwoodů.
Podle mě je to ta nejparádnější věc na světě.
Ti, co se upíry stali, by rádi viděli svůj odraz v zrcadle,
byli schopni trávit čas na denním světle dle libosti,
jíst lidské jídlo a neonemocnět.
Ale ty a já, my jsme se takto probudily.
Prosím tě, oprosti svou mysl,
přestaň si přát být něčím, čím nikdy nebudeš, a važ si toho, co jsi.
Ty to nechápeš.
Změna plánu. Oběd bude na mě.
Díky.
Uvidíme se večer.
Jdeme.
Tos udělala fakt úžasně.
Mikeu, zrovna jsem Cal říkal, jak jsi zabil klekánici hasákem.
Nejlepší volné zabití co znám.
Byla to šťastná náhoda.
- Můžeme si promluvit? - Jo, jasně.
Poslyš, chlape, jsi kámoš.
Známe se už dlouho. Řeknu ti to na rovinu.
Cal na lov nepůjde.
- Kde se to bere? - Ode mě.
- S požehnáním Cechu. - Cechu?
Nevím, co se tu děje, ale to nemůžeš.
Je připravená.
- To je kravina, Mikeu. - Jestli nechceš být Čepel,
tak mě v tom poslechneš.
Ahoj, všichni.
Musíme něco vyřešit.
Cal řekla Tess, že má pochybnosti o zabíjení upírů.
A naznačila, že jsme zlí jako příšery, které lovíme.
Dej mi svátek. Cal by ne…
Calliope?
- Jen jsem chtěla vysvětlit… - Ano či ne, Calliope.
Tess by nelhala.
- Ano. - Sakra.
Nevím. Chci říct, ne.
Ne tak.
- Viděli jste to? Kousli ji. - O čem to mluvíš?
- Kdyby Cal kousli, věděl bych to. - Vlastně nevěděl.
Kousnutí Narozených se ztrácí.
Nezanechá fyzickou stopu a pekelně svědí.
A jed může změnit myšlení
a přimět i toho nejoddanějšího lovce pochybovat.
Nikdy bych nešla proti své rodině.
- Jistěže ne. - Nikdy.
Nemůžeme nic riskovat. Máme dobré informace.
Narození budou na jednom místě. Taková příležitost se nám už nenaskytne.
Promiň, Talie. Cech posílá někoho, aby hlídal Cal, zatímco budeme lovit.
Pro její vlastní bezpečí.
Bude to v pohodě.
Neboj se.
Dnes večer se mladá Narozená spojí se Smaragdovou Malkií tak,
jako Lilith s prvním strážcem v Rajské zahradě.
Atwoodova rodina je poctěna tím, že chrání jméno Lilith
jak činy, tak i rodem.
Kdo představí Juliette Anastasii Atwoodovou svému zasvěcení?
My.
Margot a Sebastian představují svou dceru.
Dnes večer, Juliette Anastasia Atwoodová Fairmontová
zaujme své právoplatné místo v nástupnictví.
Tady je Ben. Průměrný člověk žije 41 milionů minut. Tik tak.
Ježíši, ty ale vypadáš.
Tohle jsem šlohla dole.
Hned to vypij. Máma tě zabije, když poliješ Valentina krví.
Jo, ale nemáš na vybranou.
Ale mám. Řeknu jim pravdu.
Pravda se přeceňuje.
Dej se do kupy, než tě přemůže žízeň
a zabiješ každého, kdo se ti přiblíží.
Možná to bude cizí člověk.
Možná Ben.
Dobře.
- Tvou první oběť najdeme spolu. - Ne, já…
Neboj, budeme ctít tvou citlivost, ale musíme to udělat.
Připrav se, běž dolů a zdrž ten lov co možná nejdéle.
Počkej, zdržovat? Proč?
Juliette, teď přichází ta část, kdy starší sestra ví nejlíp.
Zařídím to, když mi budeš věřit.
Dobře. Zdržím. Jasně.
Jako to vždy bylo a vždy bude.
Je čas, aby dospělý upír přešel zahradou.
Odkaz rodu Atwoodů.
Dovolte, abych vám představila svou vnučku Juliette Anastasii Atwoodovou.
Kdo nám to dospěl?
Olivere.
Ahoj, sestřičko.
To kousnutí zmizelo. Nevěděla jsem, že na tom záleží.
- Chápeme. - Vlastně ne.
Patříš do rodiny lovců posvěcené Cechem.
Ale hlavně jsi moje dcera.
Všechno, co se ti stane, je pro mě důležité.
Chceš nám říct ještě něco?
Cokoliv.
Ne.
Promiň, holčičko, ale uděláme, co musíme.
Juliette a všichni Narození v Savanně dnes zemřou.
Jdeme.
- Na co se dnes podíváme? - Zvládneme to.
Co tam máš nastavené?
- Tati. - Je čas jít.
Dobře.
Vypadáš nervózně. Chceš si to rozmyslet?
Ne.
- Olivere. - Oba víme, že nejsi jako oni, Jules.
Víš, ty pitominy o Narozených jsou prostě pitominy.
Margot. Sebastiane.
Podívej se na Margot a Sebastiana, jak přihlouple se tváří.
Když je tak nenávidíš, proč jsi přišel?
- Kvůli tobě. - Moje drahá dcero…
smím prosit?
Ahoj, zlato.
- Na slovíčko? - Jistě, matko.
To byl ale velkolepý příchod.
Ujisti se, aby tvůj časný odchod nebyl tak dramatický.
Proč tak bojovně? Bojíš se, že tě ztrapním a budeš mě muset poslat pryč?
- Předstírat, že neexistuju? - Nikdy jsme tvou existenci nepopírali.
Chtěls nás naštvat. Povedlo se ti to.
A teď odejdi, než své sestře zkazíš její velkou noc.
Myslím, že zůstanu.
Vypadáš ustaraně. Bojíš se o svou rodinu,
nebo o tu svou upíří holku?
Hele.
Můj první úlovek před 20 lety. Toho prvního jsem probodnul.
Promiňte.
Bratři to na mě zkoušejí od dvou let.
Jak by mě asi povýšili,
kdybych tě odtud vytáhl, protože jsi začala,
nevím, cukat sebou.
Cože?
Pokousala tě Narozená, ne?
Kdo ví, co to s tebou udělá.
Mohla bys mě napadnout, budu tě muset spoutat…
odtáhnout dovnitř.
- Podívej, jak nevyzpytatelně se chováš. - Zasahujete mi do mého prostoru.
Vrať se!
Malý moment.
- Můžeme si promluvit? - Jsi má nejmladší dcera.
Když řekneš: "Můžeme si promluvit?" Mám říct: "Jistě."
Ale ne, ne s tímto nečekaným Oliverovým příchodem.
Ne, když celé společenství Narozených čeká, až tě uvidí…
To mi nepřísluší.
Já to nechci.
Říkám to už měsíce a nikdo mě neposlouchá.
Takže jsem tady a ztrapňuju celou rodinu.
A taky jsem to nechtěla.
Omlouvám se.
Vím, že jsem všechno zkazila…
ale zruš to, prosím.
Všechno jsi nezničila.
Kdysi dávno jsem to sama udělala.
Napadlo tě někdy, že mám tři sestry a potkala ses s nimi jen jednou?
To proto, že jsem ponížila svou rodinu, když jsem utekla se svou lidskou hračkou.
Mají děti, které jsem nikdy neviděla.
Rodinné akce, na které nejsem zvaná.
Jen proto, že jsem si odmítla vzít Henryho Davenporta.
Zamilovala jsem se do tvého otce.
A tak…
jsem v den své svatby…
utekla.
Od té doby se svou rodinou nemám žádný vztah.
Na Elinořin obřad přišli, protože matka
je nejuznávanější Narozenou.
Na tu tvou nepřišli, protože jim to dovolila.
Hnusí se jim, že jsem první následnice.
Jejich…
pohrdání vůči mně je tak zřejmé.
- Nezasloužíš si takové zacházení. - Ty taky ne.
Učinila jsem životní rozhodnutí.
Po tobě chci totéž.
Ale velmi brzy budeš muset poprvé zabít,
jinak vážně onemocníš.
Rozumíš?
Nebyly bychom tady, kdybys to už udělala.
Jsi hodné děvče, které miluje svou rodinu.
Kdyby bylo to nejtěžší za tebou,
to snazší bys podstoupila, ten obřad.
Dobře.
Řeknu tvému otci, že chceme něco oznámit.
Ne.
Je to moje rozhodnutí, že?
Měla bych jim to říct sama.
Bude to dobrý, mami.
Bude muset, holčičko.
ELINOR SEJDEME SE U JEZÍRKA ZA 5 MINUT
JULIETTE JO. ALE RYCHLE. MÁM TOHO HODNĚ.
Před dobou, která je historicky zaznamenaná,
Eva a její sestra Lilith skotačily v Rajské zahradě.
Jak tak obdivovaly dokonalou broskev obsypanou ovocem,
připlazil se ze své větve na vrcholku stromu had.
Eva, vyděšená, prosila hada, aby ji nekousl.
Kde je?
Měla by sejít dolů, než se matka rozčílí.
- Zůstaň tu. Dojdu pro ni. - Bůh zklamán Evinou
zbabělostí z ní udělala člověka.
Ale Lilith hada objala.
Přivítala jeho kousnutí a stala se první upírkou.
Upírkou, ze které pochází všichni Narození.
A nyní má vnučka zakusí
spojení uštknutím od hadí královny stejně jako Lilith.
Pohleďte na Smaragdovou Malkii.
Jakmile pomaže Juliette svým jedem,
vypustíme ceremoniální Evu.
A budeme ji lovit.
Pojď, Juliette, staň se Narozenou.
Sakra.
Kde sakra je?
Bože, vyděsilas mě.
Rituál už začal a já musím zpátky.
Tak si pospěšme.
Ne, řekla jsem mámě všechno a ona mě podporuje.
Cítím krev. Elinor, cítím…
Cos udělala?
Prošla jsem ti telefon a našla ji.
Není zač.
Řekl jsem ti, že máma to ví a že všem řeknu pravdu.
Řekla jsem ti, že nechci být zbavena svého odkazu
jen proto, že tobě a mámě na něm nezáleží.
- Panebože. - Jsem druhá následovnice.
Znáš ji, máš ji ráda, vysaj ji.
Už žádné migrény, pálení krku, krvavé slzy, zpocená bledá kůže.
Jules, tak to skutečně musí být.
Ne.
- Dokonči, cos začala. - Nebo ne.
Vážně?
Calliope? Calliope?
Řekla jsem tátovi, že Praha je moc blízko.
Žádné místo mi nezabrání v účasti na těchto pitominách.
Stříbrná krabička na dně oceánu by ti zabránila.
Nemusíš takhle žít, Jules.
- Já jsem důkaz. - Čeho?
Já mám všechny dobré geny.
Ne, tos všem vsugerovala.
- Proto vezmu Juliette s sebou. - Probuď se, Calliope.
Rozvaž svou kamarádku, Jules. Postarám se, aby Elinor nezlobila.
Páni, ty máš ale velké zuby.
- Ne. Utíkej. - Cože?
Spusťte zvukovou bombu. Do toho.
Hotovo.
- Utíkej. Hned. - Ne!
Některá rozhodnutí musíte zvážit, probrat, promyslet.
Ale někdy prostě cítíte, co je správné udělat.
Juliette.
Překlad titulků: Roman Placzek