EN NETFLIX-SERIE
Juliette!
Kom tilbage.
Hysteri,
ødelæggelse,
vilde, uhæmmede opture, abstinensernes lavpunkter.
Det er ikke kønt.
Ikke som i sonetterne eller popsangene.
Den kunne ikke hamle op med Olympens guder.
Hvorfor skulle jeg være immun over for den første kærlighed?
Hvad nu?
Vampyrer kan komme gennem låste døre.
Efter dig.
Hvad tror du, der var på vejen?
En slags dæmon.
Måske en Elemental.
Men monstrene er tilbage i Savannah.
Hvad var der med din far?
Jeg ved ikke.
Han var ikke sig selv.
Kan vi tale om noget andet?
Alt det med indbruddet.
-Lad os tale om det. -Jeg har aldrig smadret et vandglas.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg knuste ruden. Bare...
Når vi er sammen...
-...gør jeg, hvad jeg vil. -Og ikke hvad der forventes.
Præcis.
Jeg har det på samme måde.
Det er som om...
...vi er forbundet.
Jeg taler ikke om de sære drømme.
Det er mere.
Det herlige Verona
er den stad,
hvor spillet om to huse nu begynder...
Okay.
Fortsæt.
...og to højædle ætters gamle had
slår ud i blodig strid og nye synder.
Gammelt had.
-Det lyder bekendt. -For bekendt.
Alle de skoler, jeg gik på, opførte Romeoog Julie.
Og jeg har læst den 12 gange.
Du er fortryllet af skjalden, kan jeg se.
Bedste ven?
Ben. Siden altid.
Tess.
Det var det i hvert fald.
-Hvorfor? -Lad os bare sige...
"Hvis det ikke går, lover vi at være bedste venner igen"
er de dummeste ord til dato.
Ja.
Dit yndlingsminde?
Min søsters første ferie fra Emory.
Da blev vi tætte.
Hun åbnede sig for mig. Det havde hun aldrig gjort før.
Vi talte hele aftenen, og jeg fortalte også, at jeg kan lide piger.
Første gang jeg sagde det højt.
Jeg tror, jeg var født homo.
Min mor sagde: "Det er okay, hvis du er til piger."
Jeg var rasende, fordi jeg skulle giftes med Bruno Mars.
Hvor vover hun?
Men jeg kan godt lide piger, der ligner Bruno Mars.
Okay, yndlingsmad.
-Undskyld... -Det er okay.
Vi kalder det at "æde".
Selvom blod ikke er mad.
-Det er kompliceret. -Jeg forstår.
Jeg vil altid være jæger.
Men jeg vil aldrig jage dig.
Og jeg vil aldrig skade dig.
Når vi er sammen, skal vi bare være Jules og Cal.
Hvad var det?
Jeg ved ikke. Det er nok bare en rotte.
Det var for sjov.
Godt, jeg glemte min telefon.
4 MISTEDE OPKALD FRA FAR - MOR: HVOR ER DU?
MOR: DU SKAL KOMME HJEM - ELINOR: VIRKELIG?
-Er du klar? -Nej.
Det går nok.
Vi skal sige, at vi vil blive i skolen og have en pause fra familiedramaet.
Vi?
Jules, der er intet "vi" med Talia og Jack Burns.
De forstår ikke dette.
Hvad det så end er.
Så siger vi, at vi løber, hvis de prøver at hente os.
Jeg vil have i dag med dig.
Lad os prøve.
Okay?
Hvor er du?
-Vi er i skole. -Vi?
Med den pige?
-Hun har et navn. -Hun hedder Nattejæger.
Du stak af og blev hos hende hele natten trods konsekvenserne.
Du har mistet forstanden.
Hun hedder Calliope, og endelig ser jeg mig selv for den, jeg er.
Du er arving til den ældste slægtslinje.
De er hensynsløse monsterjægere.
Hendes familie ville have slagtet os, hvis de vidste hvordan.
I stedet torturerede de Oliver og sørgede for, at jeg vidste det.
Fairmont-familien er morderiske monstre, Calliope.
Du skal komme hjem. Vi har meget at tale om, ikke over telefonen.
-I aften? -Hørte du ikke, de er monstre?
Du kender hende ikke. Cal ville aldrig gøre mig noget.
Jules, ødelæg ikke min forlovelse.
-Din hvad? -Overraskelse, jægerelsker.
Jeg skal giftes.
-Jeg kommer og henter dig. -Hvad snakker hun om?
Hvis du var hjemme, ville du vide det. Vi ses om 20 minutter.
Fint. Kom. Jeg tager ikke med jer.
-Kom ud om et kvarter. -Mor, nej.
Hvad?
Bare hør efter i tre minutter.
Jeg har aldrig været med i en klub,
været på et sportshold, intet organiseret.
Vi er aldrig samme sted længe nok.
De bad mig bygge kulisser til Romeo og Julie.
Må jeg ikke nok blive?
Jeg vil bare have en normal dag.
Jeg beder dig.
Hold jer væk og hold jer væk fra Cals familie.
Hvis I ikke giver mig det, løber vi væk igen. For evigt.
-Jules, det er far. Er du okay? -Far. Hej.
Undskyld, jeg stak af, men du var...
-...skræmmende. -Ja, jeg går vel...
...gennem nogle forandringer.
Hvilken slags forandringer?
Du kan sige det, når jeg kommer hjem. Kan du ikke bare holde mor væk?
Jeg vil blive i skolen og have en normal dag.
Det fortjener du, efter din egen far skræmte dig.
Bliv i skolen, så taler vi om det hele i aften.
Hun er i sikkerhed.
Jeg kan blive.
Også mig.
Endelig fandt jeg det, du ikke er god til. At male.
Virkelig?
Juliette?
Har du et øjeblik?
Lader vi, som om du ikke er vampyr, og at vi ikke lige begravede et lig?
Kom her, søde.
Jeg kan se, hvad der sker. Distraherer mig med søde ord.
Det virkede, da vi var syv og indtil i går,
men i dag skal du svare på mit spørgsmål.
Cal og jeg er....
-Jeg tror, vi er et par nu. -Din kæreste?
Jeg er ikke sikker, men vi har en plan. Hun accepterer mig for den, jeg er.
Hvad betyder det? Vil hun rense dine hugtænder?
Vær ikke en nar.
Jeg vil ikke ødelægge dit humør, men jeg er fan af virkeligheden.
At lege med mennesker gør dig ikke til et rigtigt menneske,
ligesom at lege med Barbie-dukker ikke gør dig til en Barbie-dukke.
Fan af virkeligheden?
Okay.
Hvis virkelighed, Ben? Ikke din egen.
For din virkelighed er Noah, en heteroseksuel dreng med en kæreste.
Så du er et sidespring i et skab, han ikke kommer ud af.
Undskyld.
-Jeg ville ikke... -Hyg dig med din fantasi.
-Hej. -Hej.
Jeg føler, at jeg blinkede, og du blev en selvsikker kvinde,
som ikke havde brug for sin far.
-Jeg vil altid have brug for dig, far. -Det er jeg glad for.
-Hvilket bringer mig til Davenport. -Min kommende svigerfamilie?
Det betyder så meget for mig,
at du gør hvad som helst for at redde mit liv.
Men du behøver ikke gøre det her. Du skal ikke.
-Sebastian, kom nu. Mor vil høre det. -Jeg fatter det ikke.
Du vil sælge vores datter for at formilde din mor?
-Undskyld. -Sælge hende?
Jeg vidste ikke, matriarkater fungerede sådan.
Emerald Malkia reddede dig og gjorde dig til slægtsvampyr.
Hvornår begynder du at respektere vores slægts traditioner?
Du tog mit efternavn for at trodse din mors traditioner.
For kærlighed.
Elinors sag er også ædel.
Davenport-familien er sultne, Sebastian.
I århundreder har de villet fordrive os og gøre krav på Emerald Malkia.
Jægerangrebet gav dem den mulighed, de havde ventet på.
Mor tror også, at det, der skete ved indvielsen,
blot vil styrke dem, og hun har nok ret.
Vi bortauktionerer ikke vores datter.
-Sebastian... -Okay, lad os få vreden ned på to.
Far...
Jeg vil forloves.
Og nej, det handler ikke om kærlighed.
Det ved jeg ikke, om jeg vil have.
Det, jeg vil have, og det, jeg ved, jeg ville have siden folkeskolen,
er magt.
Jeg vil have min plads som Atwood-arving,
være Emerald Malkias Vogter.
En skønne dag.
Men jeg kan ikke gøre det uden din velsignelse.
Ja. Du har altid vidst præcis, hvem du er.
Og hvis du følger denne vej, så...
...er det, fordi du vil, og jeg vil støtte dig,
men du kan skifte mening når som helst. Jeg mener det. Når som helst.
-Jeg elsker dig, far. -Og jeg klæder mig ikke ud for Davina.
Og jeg spiser ikke middag med dine gæster.
Handler det om det? Henry?
Jeg vil ikke dele et måltid med din tidligere forlovede.
Hold nu op, Sebastian.
Vær ikke en dårlig vinder.
Nej, jeg er enig med far. Han er ikke ligefrem præsentabel.
Vi er i ukendt farvand.
En skabt vampyr er aldrig blevet slægtsvampyr før.
Lad os håbe, han ikke fælder mere før brylluppet.
Ikke fælde før brylluppet. Forstået.
Hun ringede. Hun er i skole og vil ikke hjem.
Hvorfor?
For hun vil have en normal dag.
Jeg henter hende efter badet.
JACK: FORNUFTIGT VALG
JACK: JEG SAGDE, HUN HAVDE DET FINT
CAL: TAK, FORDI DU LADER MIG BLIVE, MOR
-Dette er tortur. Jeg kan ikke få vejret. -At trække vejret er overvurderet.
Tom Davenport vil ikke kunne modstå dig.
Når familierne er forenet, holder de op med at prøve at afsætte mig,
og vores fremtid vil være sikret.
Så er den i hus.
Eller i shapewearet.
Dette er ikke for sjov.
Magtstrukturen blandt slægtsvampyrer er et skakspil.
Indflydelse, frygt og loyalitet
har holdt vores familie ved magten i århundreder.
Elinor håndterer stress med sin humor.
Du kan ikke gøre dette imod hende,
uden at hun svarer igen. Hun er dit barnebarn.
Hjertet er styrkens centrum og alle længslers bo.
Det var Emerald Malkias vilje.
Hjertet er styrkens centrum og alle længslers bo.
Det var Emerald Malkias vilje.
At spidde os vil ikke udslette os.
Lilit vil altid beskytte os.
Og Atwood-slægten vil altid være Malkias Vogtere.
Jeg har kun fem minutter. Jeg skal til træning.
Okay, fem minutter nu, mere tid i mit hus i aften.
Jeg kan ikke.
Philipas bedstemors fødselsdag. Hun fylder 80.
Skal jeg nu stå i kø bag din kærestes bedstemor?
Skal vi virkelig dette igen?
Fint.
Slet det lige nu.
Kan jeg ikke få dig, så giv mig noget til spankbanken.
Lav ikke sjov. Ingen beviser. Phillipa og jeg er seriøse.
Jeg er også seriøs med dig, Noah. Hvad laver vi så?
-Er du alvorlig? -Gravalvorlig.
Vi gør det, vi altid gør. Vi vil ses.
Du opfører dig, som om det er mere end det, og det er slut. Giv mig den.
Hvad fanden var det?
Hvad det end er...
...så ved Letty det.
Hvad? Hvorfor? Hvad fanden var det?
Lås dørene.
-Cal. Det er monsteralarmen. -Stedet er lukket ned.
I ved, hvordan det er.
Ned på gulvet, mens jeg sikrer mig, at det ikke er en øvelse.
JULIETTE: MONSTERØVELSE? HVOR ER DU?
-Han svarer ikke. -Lad ham lige køle ned.
Han forbliver ikke vred.
Godt. Det er ikke en øvelse. Stedet er lukket ned.
Ingen går, før vi har fået grønt lys.
-Det er Ben. -Se?
Dette er sært.
-En slags kugler. -Det er ikke kugler.
Det er øjne. Det er en zombie.
Zombie?
Maddy?
B positiv, de fruer.
-Hvor er AB-pigen? -Hun kommer med det samme.
Guddommeligt. Tak. De er fritgående.
Jeg misunder jer canadiere.
De mennesker, der er villige til at være blodtjenere,
findes næsten ikke.
Men kun et arbejdsvisum væk. Hvordan går det derovre?
-Det ser ud til at gå godt. -Det er sandt.
Men nu hvor det kun er os høns,
hvordan fandt jægerne jer i Savannah?
Jeg forsikrer dig, at den trussel er neutraliseret.
Min kære Juliette hjalp endda med at føre an.
En trussel, fru Vogter?
Uskadeliggjort af dit teenagebarnebarn,
som ikke gad dukke op til sin egen indvielse
eller denne vigtige familiemiddag.
Vi hyrede vagter til at eskortere os ud af byen.
-Det ved jeg. Det var frygteligt. -Og Emerald Malkia?
Må slangen være velsignet. Hun var uskadt.
Mit tidligere hemmelige team eskorterede hende til et sikkert sted.
Men spørg dig selv, hvordan de vidste, hvor du var.
Ikke så sært, at rådet summer.
Som sagt har jeg situationen under kontrol.
Jeg har levet af mennesker i 300 år.
-Jeg burde have regnet det ud nu. -Det er okay.
Det giver mig mulighed for at undskylde.
Det, jeg gjorde, var utilgiveligt.
At efterlade dig ved alteret.
Hvorfor var jeg ikke ærlig noget før?
Din mor ville ikke have tilladt det.
Men til sidst forstod jeg det.
På trods af vores opvækst tror jeg på kærlighed.
Kommer Sebastian ikke?
-Han kommer sig stadig. -Hils ham fra mig.
Du er alt for venlig.
Venner.
Svigerfamilie, hvis dagen går som planlagt.
Argentina. Har du været der?
-Nej, det har jeg ikke. -Jeg var der i månedsvis efter Boston.
-Harvard? -Studerende, handelsskolen.
Blodet i Buenos Aires er guddommeligt.
Noget med breddegraden og det åbne landskab.
Du har aldrig smagt noget lignende.
Du må tage mig med dertil.
Alt for min trolovede.
Lad os komme til sagen, Tom.
Hvad vil du have ud af det? Og drop dit vrøvl om kærlighed.
Magt er alt, hvad man behøver.
En mand, der ikke skræmmes af en magtfuld kvinde.
Med et par problemer.
Rygtet siger, at Vogteren ikke kan klare jobbet.
Hvor har jeg hørt det?
Ja, fra en, der hørte det fra din bror.
Oliver er en lystløgner med uafklarede mor-kontroverser.
Frue. Herre. B positiv?
Godt så.
-For ægteskab. -For første ægteskab.
-Slap af. -Hvad hvis nogen finder os sammen?
Vi er venner og hænger ud med samme slæng.
-Jeg er ude. -Noah, lad være.
-Der er måske et monster derude. -Det er sindssygt.
Der har ikke været monstre i Savannah i årtier.
Måske er det med "ingen monstre i et årti" ikke sandt.
-Bliv her, indtil hun svarer. -Jeg vil ikke fanges med dig!
Letty havde ret.
Og det mest triste er, at jeg ved, du kan lide mig.
Du ringer efter for meget alkohol og sender søde hunde-memes.
Jeg er på FaceTime med dig om natten, og du skjuler det for din kæreste.
Og jeg er bedre end et engangsknald i en muggen gymnastiksal.
Jeg er værd at råbe op om.
Måske bliver dit liv bedre, men det bliver ikke bedre end mig.
Igen, ikke et forhold.
Det har det aldrig været.
Det bliver det aldrig.
Jeg håber ikke, Ben kom for tæt på.
Prøv at koncentrere dig. Vær let på tå.
Det er en myte, at zombier er langsomme.
Rigtige zombier er hurtige og dødbringende.
-Hvordan ved du alt det? -Min familie er monsterjægere.
Da jeg var seks år, bad jeg julemanden om en katana.
Væk fra mig!
Hvad er det? Hvad sker der?
Jeg beder dig!
Hjælp!
En eller anden hjælp mig!
Hjælp!
Du er i sikkerhed hos mig.
Jeg beskytter dig.
Det ved jeg.
Jeg beskytter også dig.
Drik ud. Jeg må ned igen.
Nogen var sulten.
Jeg er sulten. Uanset hvad jeg spiser.
Der er desværre ikke mere. Davenport-damen sætter en del til livs.
ELINOR: FAR BLEV SULTEN
Hun er afskyelig.
-Hvad med hendes frygtelige søn? -Han virkede ret sej.
Det kan du ikke mene.
Han er sjov. Han får mor til at grine.
Rigtige grin? Eller mere høflig latter?
Seriøst, far?
-Jeg bør gå derned. -Nej, slet ikke.
Ødelæg det ikke for mig.
Så du kan lide Tom?
Han er et redskab, som jeg kan udnytte.
Jeg elsker, at du er ambitiøs og målrettet, men hyænerne
har større grund til at udnytte dig.
-De kan prøve. -Din bedstemor er en af dem.
Hvis det går skævt, vil hun ikke beskytte dig.
Det er mor. Far. Jeg har det fint. Det er fint. Jeg må tilbage.
-Hvis du vil ud... -Jeg elsker også dig.
-Du fik min sms. -Lad det ikke være en fortsættelse.
Jeg har ikke tålmodighed til at lade dig leve. Min mand døde næsten.
Mine bedste venner blev myrdet. Mike Franklin. Sarah Franklin.
De er døde, og deres datter Tess, som jeg altid har kendt.
-Hun har ingen nu. -Hvis skyld er det?
Jeg skal hente min datter i skolen. Siden du er på vej...
Hun er her ikke, hvis det er det, du mener.
Jeg går ud fra, du fik det samme opkald som os.
"Lad mig blive i skolen og komme hjem."
"Hvis du henter mig, løber Cal og jeg væk."
Min var klog nok til at udelade det.
Margot, jeg vil bare have min datter hjem. Hun kender ikke til Franklin-parret.
Det føltes forkert at sige det i telefonen.
Juliettes far blev meget syg, efter du næsten dræbte ham.
-Det fortalte du heller ikke Jules. -Jeg vil erklære våbenhvile.
Indtil vores døtre er, hvor de bør være.
Naturligvis. Det ville jeg også.
Hvis bare det var så enkelt.
Men så enkelt er det. Jeg så to bevæbnede vagter i dine træer.
Du er i sikkerhed.
Jeg holder min familie stangen. Gør mig ikke til grin.
Jeg undervurderer kun dig, hvis du undervurderer mig.
Margot, hils Oliver fra mig.
Det så anspændt ud.
Er alt i orden?
Den nye nabo spørger om shopping i det historiske distrikt.
Sjovt du stadig knytter bånd til mennesker.
Jeg spiller et i virkeligheden.
De er så... skrøbelige.
Havde jeg været et andet monster,
kunne jeg have dræbt Sebastian.
Kom nærmere, alle sammen.
Er du klar?
Jules, det er Smashley.
Du skræmte mig, da du brød ind på teatret.
Ashley?
Jeg øvede mine replikker, og I kom ind.
Jeg er jo fru Montague.
Hvor er Romeo? Så du ham i dag?
Kan du køre mig hjem?
Jeg har prøvet at finde det, men jeg farer hele tiden vild.
Kan du ringe til min telefon? Den er også væk.
Du skræmte mig.
Hej, skat. Bare slap af. Slap af.
-Undskyld. -Det var nemt.
Jules, hør her. Hun er ikke den Ashley, du kendte.
Ikke længere.
-Intet føles normalt mere. -Du er ikke Ashley!
Forlovelsen er betinget af at blive velsignet af Emerald Malkia.
Hun skal være den eneste autoritet til at indvie foreningen
og den endelige autoritet til at opløse den.
Perfekt. Der er kun ét problem, og det er bestemt.
Bevis.
Bevis på, at efter det forfærdelige shitshow,
der var Juliettes indvielse,
at vores skaber ikke er forankret i en trist jægers herpetarium.
At du, Davina Atwood, stadig er Emerald Malkias Vogter.
Nej. Slet ikke.
Uden beviser bliver der ingen forening.
Måske skulle der ikke være nogen forening.
-Sugimoto-familien har en søn. -Ja.
Du kender Akio, venlig, flot, dobbelt så rig som dig.
Sidste sommer fløj han 16 timer fra Tokyo for at give Elinor pæoner.
-Du fornærmer mig, Davina. -Din anmodning fornærmer mig.
Drenge, hent tjenerne. Vi går nu.
Du har indflydelse, Loretta,
men uden Malkiaen vil du aldrig kende den magt, du higer efter.
Vi går ud fra, at moderslangen er i sikkerhed.
Det burde du også.
Arvinger.
-Vi skal bruge syv. -Fem.
-Medmindre den første er en pige, tre. -Hvad hvis de første tre er sønner?
Så bliv ved.
Det er dit ansvar at videreføre Atwood-slægten.
Jeg accepterer arvinger, men jeg skriver ikke under på, at jeg får ti børn.
Det kommer ikke til at ske.
Stop det nu.
Lad os blive enige, få byttet og udarbejde detaljerne senere.
Jeg beder blot om, at kontrakten og vores forventninger stemmer overens.
Hvorfor taler hun?
Respekterer ingen i denne familie protokollen?
-Elinor. -Mor, jeg må tale med far.
-Naturligvis. -Undskyld mig.
Margot, vær sød at fortsætte med næste punkt,
mens jeg ser til Elinor.
Naturligvis.
-Det var ikke hende. -Nej.
Ikke længere.
Du godeste, er du okay?
Det er meget af dit blod.
Mit første drab.
Er du okay?
Det var fint med Noahs blod, men...
...dit er...
Det er slemt.
Det ved jeg. Men du vil ikke skade mig.
Det ved jeg også.
Naturligvis.
Godt.
Lad os flytte hendes lig.
Jeg kæmper for vores position.
Du må hellere stoppe den barnlige opførsel og gøre din del som lovet.
Jeg har skiftet mening.
Jeg pimper ikke min livmoder.
Så er du så uduelig som din forstyrrede bror og anæmiske søster.
Har du ombestemt dig?
-Ja. -Godt.
-Hvor skulle du hen? -Jeg ved ikke.
Jeg prøver... herovre eller noget.
Fortæl, hvad der skete.
-Elinor. -Davina.
Hun er ude. Vær sød at gå væk.
Du kan ikke kræve noget af mig.
Elinor, hele din uduelige familie...
Jeg har fået nok af, at du fornærmer min familie. Hun er ude.
Hendes underlegne gener vandt.
-Jeg kan ikke ånde. -Davina, du skal holde dig væk.
Jeg er Emerald Malkias Vogter, og du behandler mig...
Som du fortjener det. Du skal ud af mit hus.
Jeg reddede dit uduelige liv, og du skal behandle mig med respekt.
Det gør du også.
Halvdelen af dig er Atwood. Opfør dig som en.
Nej!
Tilbage! Træd tilbage!
Min første zombie.
Tjek liget.
Juliette. Tjek liget.
Kunne du ikke have gjort det, før vi bar dig?
Når de finder Noahs lig, vil alle vide det.
Monstrene er tilbage.
Du skal gå.
-Du må kæmpe imod. -Jeg prøver.
-Du ved, jeg ikke dør af det. -Kan du huske bien?
På min skulder. Da du inviterede mig til Noahs fest.
Jeg troede også, du var et monster.
Men så fjernede du den lille bi og bad mig ønske noget.
Sådan gør monstre ikke.
Du ville ikke skade den bi, og du vil ikke skade mig.
Gå... så... nu!
Davenport-familien er rastløse.
-Hvad i Lilits navn? -Min elskede.
Davina...
Hun gik for langt. Hun fortsatte med at fornærme familien.
Hun overfaldt mig fysisk.
Hun prøvede at slæbe Elinor nedenunder. Hun gik for vidt.
Hvor er mor nu?
Jeg spiste hende.
Spiste du min mor?
Ja.
Jeg vidste ikke, det var muligt.
Margot, du efterlod en af dine egne ved alteret.
Du opgav alt, hvad du havde, fordi du forelskede dig i mig, et menneske.
Da jeg blev syg, aftalte vi, at du skulle forvandle mig, så vi kunne blive sammen.
Så meget elskede vi hinanden.
Vi har skabt et fantastisk liv sammen.
Du og Elinor og Juliette betyder alt for mig.
Og jeg vil aldrig tolerere et angreb på nogen af jer.
Sig til Davenport, at vi har skiftet mening.
Forlovelsen er hævet.
-De er frie til at gå. -Er du sikker?
Som Emerald Malkias kommende Vogter er beslutningen...
...din.
Tak, mor.
Døden følger dig overalt.
Oliver, slip hende!
De ødelagde vores zombie.
Dræbte du Ashley?
Hun kom tilbage til skolen rådnende og forvirret.
-Hvor kunne du gøre det? -Jeg gjorde det for dig.
-Hvad snakker du om? -Jeg har været her i månedsvis.
Set Margot købe blodpiller i gyder.
Jeg ved, de ikke er til Elinor, så du spiste ikke.
Du var sikkert sulten. Jeg har været der. Jeg ville hjælpe dig.
Så jeg tog til den fest.
Jeg fandt et let mål. Jeg slukkede lyset og lagde en gave til dig.
Jeg troede, at hvis du så den friske, osende godhed, ville din blodtørst vinde.
Og hvorfor ikke gøre hende til en zombie?
Og Carmen skulle bruge en menneskelever.
Tak, skat.
Vil du hjælpe mig?
Du ville tvinge mig til at bide nogen, ligesom Elinor gjorde.
Jeg er slet ikke som Elinor.
Det var hende.
Vi så hende til Noahs fest.
-Vi så hende i går aftes. -Du har en god hukommelse.
Du skylder os også en zombie.
-Du bliver en god erstatning. -Hun erstatter ikke noget.
Løb. Han gør mig ikke noget.
-Kom væk. -Jeg forlader dig ikke!
Skatter, kan du ikke se det?
Din søster er forelsket.
Jeg beder dig. Du skal gå, Cal.
Cal, jeg beder dig.
Man kan ikke være immun over for den første kærlighed.
En forening forudbestemt, skrevet i stjernerne.
Det er den eneste måde, jeg kan forstå det. Men hver tåre,
hvert eneste hjerteslag, lidenskaben og smerten er det hele værd.
Hvorfor kom du tilbage?
Endelig spørger du.
Jeg vil have Elinors kønne lille hoved på et spyd.
Jeg ved ikke, hvad du har hørt, men Elinor fik vores forældre til at smide mig ud.
Som om jeg var affald. Hun overlod mig til døden.
Hun skal betale for sine synder, og du skal hjælpe mig.
-Er du sindssyg? -Nej, jeg er ej.
Hvad hvis vi kan gøre dig til en rigtig pige?
Der findes en besværgelse.
Hjælp med at fælde Elinor, og I kan leve lykkeligt til jeres dages ende.
Ingen skjulte betingelser. Det lover jeg.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen