EN NETFLIX-SERIE
Juliette… kom tilbake!
Hysteri,fortvilelse,
den uhemmede rusen, den forferdelige abstinensen.
Det er ikke vakkert. Ikke som i sonettene eller poplåtene.
Det vant over Olympens guder.
Så hvorfor skulle jeg være immun mot den første forelskelsens galskap?
Hva nå?
Vampyrer har et knep for låste dører.
Du først.
-Hva tror du det var vi så i veibanen? -En slags demon. Kanskje en elementærånd.
Men det er monstre i Savannah.
LANCASTER AKADEMI
Hva gikk av din far?
Jeg vet ikke. Han var ikke seg selv.
-Kan vi snakke om noe annet? -Så… du brøt deg inn her.
-La oss snakke om det. -Har aldri knust et glass en gang.
Jeg aner ikke hvorfor jeg knuste vinduet. Jeg bare…
Når vi er sammen, gjør jeg…
-Det jeg har lyst til. -Ikke det som forventes.
Nettopp.
Samme her.
Det er som om… Som om vi er forbundet. Og jeg mener ikke de rare drømmene.
Det er mer.
To hus med lik verdighet.
I vakre Verona der handlingen finner sted.
Ok. Fortsett.
Gammelt nag bryter ut i vold igjen,
og sivile hender utgyter sivilt blod.
Gammelt nag.
-Høres kjent ut. -Altfor kjent.
Alle skolene satte opp Romeo og Julie. Og jeg har lest skuespillet tolv ganger.
Du liker skalden, skjønner jeg.
-Din bestevenn? -Ben. Han har alltid vært det.
-Tess. Eller hun var det. -Og årsaken til det?
La oss bare si at "funker det ikke, lover vi å bare bli bestevenner igjen,"
er tidenes dummeste setning.
-Ja. -Ditt favorittminne?
Min søsters første vårferie fra Emory.
Det var da vi knyttet nære bånd. Hun betrodde seg til meg for første gang.
Vi snakket hele natten, og jeg fortalte at jeg liker jenter.
-Den første gangen at jeg sa det høyt. -Jeg tror at jeg ble skeiv i livmoren.
Min mor sa støtt: "Det er greit om du liker jenter."
Og jeg ble så sint fordi jeg skulle gifte meg med Bruno Mars.
Hvordan våget hun?
Men jeg liker visst jenter som ser ut som Bruno Mars.
Din favorittmat.
-Beklager, jeg… -Det er greit.
Vi kaller det mating. Selv om blod egentlig ikke er mat.
-Det er innviklet. -Jeg tror jeg forstår.
Jeg vil alltid være en jeger.
Men jeg vil aldri jakte på deg.
Og jeg vil aldri skade deg.
Når vi er sammen, kan vi være Jules og Cal.
-Hva i helvete var det? -Jeg vet ikke. Sikkert en rotte.
Jeg fleiper.
LANCASTER AKADEMI
Glad jeg glemte mobilen min.
PAPPA: UBESVARTE ANROP (4) MAMMA: JULIETTE! HVOR ER DU?
MAMMA: DU MÅ KOMME HJEM. NÅ! ELINOR: SERIØST?
-Er du klar? -Nei.
Det vil gå bra.
Vi må bare forklare at vi vil forbli på skolen
for å få en pause fra familiedramaet.
Vi? Det er ikke noe "vi" med Talia og Jack Burns, Jules.
De godtar ikke dette. Hva nå enn dette er.
Da sier vi at vi rømmer hvis de prøver å hente oss.
Jeg vil være med deg i dag. La oss bare prøve.
Ok?
Hvor er du?
-Vi er på skolen. -Vi?
Med den jenta?
-Hun har et navn, mamma. -Ja, et nattekryp.
Og du tilbrakte natten med henne.
Uten å tenke på følgene. Du har gått fra vettet.
Calliope er grunnen til at jeg ser meg selv slik jeg er.
Du er en født vampyr i den eldste slektslinjen.
De er nådeløse monsterjegere.
Hennes familie ville ha slaktet oss om de visste hvordan.
I stedet torturerte de Oliver, og de informerte meg om det.
Fairmonts er morderiske monstre.
Du må komme hjem.
Det er mye vi må diskutere.
-Kan vi ta det i kveld? -Hørte du at de er monstre?
Du kjenner henne ikke. Cal ville aldri skade meg.
Jules, ikke spoler forlovelsen min.
-Hva? -Overraskelse, jegerelsker.
Jeg skal gifte meg.
-Jeg skal hente deg. -Nei, vent. Hva snakker hun om?
Du ville visst det om du var hjemme.
-Vi ses om 20 minutter. -Greit. Kom. Jeg blir ikke med hjem.
-Vær utenfor om et kvarter. -Mamma, nei.
Hva?
Bare lytt til meg i tre minutter.
Jeg har aldri vært med i en klubb, et idrettslag eller noe organisert.
Vi flytter altfor ofte. De ba meg om å bygge kulisser til Romeo og Julie.
Kan jeg vennligst bare få bli her? Jeg vil bare ha én normal dag.
Vær så snill.
Hold dere unna meg og Cals familie.
Hvis ikke, rømmer vi for godt.
Jules, pappa her.
-Er du ok? -Pappa. Hei.
Beklager at jeg stakk, men du var… skummel.
Jeg antar at jeg…
-Jeg gjennomgår endringer. -Vent, hva slags endringer?
Vi kan ta det når jeg er hjemme.
Kan du vennligst holde mamma unna?
Jeg vil forbli på skolen og ha én normal dag.
Det fortjener du etter at din egen far skremte deg.
Bare bli på skolen, du, så diskuterer vi alt i kveld.
Hun er trygg.
-Jeg får bli her. -Jeg også.
Så jeg har oppdaget én ting du ikke kan. Maling.
-Jaså? -Juliette? Får jeg låne deg litt?
Så later vi som du ikke er en vampyr og at vi ikke nylig begravde et lik?
Kom hit, søten.
Jeg skjønner hva du gjør. Du avleder meg med kjærlig språk?
Det funket da vi var sju og inntil i går, men i dag må du besvare spørsmålet mitt.
Cal og jeg er…
-Vi er sammen. -Dere er kjærester?
Jeg er usikker, men vi har en plan. Hun aksepterer meg slik jeg er.
-Skal hun pusse hoggtennene dine? -Ikke vær et rasshøl angående dette.
Jeg vil ikke spolere det for deg, men jeg foretrekker virkeligheten,
og man blir ikke et menneske av å leke med mennesker
slik man ikke blir en barbiedukke av å leke med barbiedukker.
Du foretrekker virkeligheten? Ok.
Hvem sin virkelighet, Ben? Ikke din egen. Noah er en streit gutt med en kjæreste.
Han vil aldri komme ut av det skapet.
-Beklager. Jeg mente ikke… -Mor deg i fantasiverdenen din.
-Hei. -Hei.
Plutselig er du blitt en selvsikker kvinne som ikke trenger pappaen sin lenger.
-Jeg vil alltid trenge deg. -Det setter jeg pris på.
-Det bringer meg til Davenports. -Min fremtidige svigerfamilie?
Det betyr så mye at du var villig til å gjøre
hva som helst for å redde livet mitt, men… du trenger ikke å gjøre dette.
-Ikke gjør dette. -Sebastian, mor vil høre deg.
Du vil gi bort vår datter for å tilfredsstille din mor?
-Unnskyld? Gi henne bort? -Er det sånn matriarkater funker?
Emerald Malkia reddet deg, forvandlet deg til en født vampyr.
Når skal du begynne å respektere våre tradisjoner?
Du tok mitt etternavn for å trosse din mors tradisjoner.
For kjærligheten.
Elinor kjemper også for en edel sak. Davenport-familien er sulten, Sebastian.
I århundrer har de ønsket å erstatte oss og legge krav på Emerald Malkia.
Det jævla jeger-raidet ga dem muligheten som de har ventet på.
Mor tror også at det som skjedde under innvielsen,
vil gi dem ekstra skyts, og hun har antagelig rett.
Vi auksjonerer ikke bort vår datter.
-Sebastian… -Ok, la oss skru ned sinnet til en toer.
Pappa… jeg begjærer denne forlovelsen.
Og nei, det handler ikke om kjærlighet. Jeg vet ikke om det er noe jeg vil ha.
Men det jeg har begjært siden jeg gikk på barneskolen,
er makt.
Jeg vil ta min plass som en Atwood-arving og bli Emerald Malkias vokter en dag.
Men jeg trenger din velsignelse for å kunne oppnå det.
Ja, du har alltid visst hvem du er, og hvis du har valgt dette selv, da…
Da skal jeg støtte deg.
Men du kan ombestemme deg når som helst. Og det mener jeg.
-Jeg er glad i deg, pappa. -Nekter å pynte meg for Davina.
Og jeg skal ikke spise med gjestene dine.
-Er det det dette handler om, Henry? -Jeg vil ikke spise med din eksforlovede.
Vær så snill, Sebastian. Ikke vær en dårlig vinner.
Nei, jeg er enig med pappa. Han er ikke akkurat presentabel.
Vi er i ukjent farvann.
Ingen skapt vampyr er blitt forvandlet til en født vampyr.
Håper bare at flassingen slutter før bryllupet.
Ingen flassing før bryllupet. Skjønner.
Hun ringte. Hun er på skolen og vil ikke komme hjem. Hvorfor?
Fordi hun vil ha en normal dag. Skal hente henne når jeg har dusjet.
JACK RIKTIG AVGJØRELSE.
JACK SA JO AT HUN VAR OK.
CAL TAKK FOR AT JEG FIKK BLI. ELSKER DEG.
Dette er tortur.
-Jeg får så vidt puste. -Pusting er overvurdert.
Tom Davenport vil ikke klare å motstå deg.
Når familiene er blitt forent, vil de slutte å prøve å avsette meg,
og vår fremtid vil være sikret.
Da er den nok i boks. Eller i Spanx.
Dette er ikke en spøk.
Makten blant fødte vampyrer er et innfløkt sjakkspill.
Innflytelse, frykt og allianser har sikret vår families makt i mange århundrer.
Elinor takler stress med humor.
Du må slutte å være så hardhendt ellers vil hun gi igjen med samme mynt.
Hun er ditt barnebarn.
Kilden til all styrke og alt begjær er hjertet.
Emerald Malkia bestemte det.
Kilden til all styrke og alt begjær er hjertet.
Emerald Malkia bestemte det.
En stake kan ikke tilintetgjøre oss.
Lilit vil alltid beskytte oss.
Og Atwood-familien vil alltid være Malkias voktere.
Jeg har bare fem minutter. Jeg må på trening.
Ok, fem minutter nå. Mer tid hos meg i kveld.
Jeg kan ikke.
Phillipas bestemor fyller 80 år i dag.
Så nå må jeg stå i kø bak din kjærestes bestemor?
-Skal vi gjenta dette? -Greit.
-Slett det med en gang. -Gi meg noe å runke til i det minste.
Ikke tull. Ingen bevis. Phillipa og jeg er seriøse.
Jeg er seriøs også, Noah. Så hva skal vi gjøre?
-Mener du alvor? -Veldig.
Vi har bare sex, som vanlig. Hvis du forventer mer, er det over.
Gi meg den.
Hva var det?
Hva det nå enn er… vil Letty ha svar.
Hvorfor? Hva i helvete var det?
-Vennligst lås dørene. -Cal, det er monsteralarmen.
Vi er innestengt nå. Dere vet hvordan dette funker.
Legg dere på gulvet nå mens jeg undersøker om det er en øvelse.
JULIETTE MONSTERØVELSE???!!! HVOR ER DU?
-Han svarer ikke. -Gi ham tid til å roe seg ned.
-Han virker ikke som en som er sint lenge. -Ok. Ikke en øvelse. Vi er innestengt.
Ingen får dra før kysten er klar.
-Ben svarer. -Ser du?
BEN HVA FAEN????!!!
-Ok, dette er rart. To kuler? -Det er ikke kuler.
Det er øyne. Det er en jævla zombie.
-En zombie? -Maddy, får jeg et ord med deg?
B-pluss, madammer.
-Hvor er AB-jenta? -Skal be henne komme.
Guddommelig. Takk. Det er frittgående.
Jeg misunner kanadierne.
Det er så få mennesker som er villige til å være blodtjenere.
-Det trengs bare et arbeidsvisum. -Hvordan tror du det går der borte?
-Ser ut som det går bra. -Det ser sånn ut, ja.
Men nå som bare hønene er her, hvordan fant de jegerne deg i Savannah?
Jeg kan forsikre deg om at trusselen er nøytralisert.
Og min kjære Juliette hjalp til.
En trussel, madam Vokter?
Nøytralisert av ditt barnebarn i tenårene som ikke kom til sin egen innvielse
eller denne familiemiddagen. Vakter måtte følge oss ut av byen.
-Ja, det var grusomt. -Og Emerald Malkia?
Slangen velsigne. Hun var uskadd.
Min tidligere spesialstyrke eskorterte henne i sikkerhet.
Men man må undre over hvordan de fant deg.
Ikke rart at rådet snakker.
Som sagt, er situasjonen under kontroll.
Jeg har drukket av mennesker i 300 år. Man skulle tro at jeg hadde lært dette nå.
Det er ok. Det gir meg sjansen til å be om unnskyldning.
Det jeg gjorde, kan ikke forsvares. Å forlate deg ved alteret på det viset.
-Hvorfor var jeg ikke ærlig tidligere? -Fordi din mor ville aldri ha godtatt det.
Men jeg forstod omsider.
Jeg tror på kjærligheten til tross for oppveksten vår.
Kommer ikke Sebastian?
-Han heler ennå. -Hils ham fra meg.
-Du er for snill. -Venner.
Svigerforeldre, hvis dagen går som planlagt.
Har du besøkt Argentina?
-Nei. -Etter Boston var jeg der i flere måneder.
-Harvard? -Studerer økonomi.
Men blodet i Buenos Aires er himmelsk.
Noe med breddegraden og det åpne landskapet.
-Du har ikke smakt noe lignende. -Du får ta meg med dit en gang.
Alt for min forlovede.
La oss gå rett på sak.
Hva vil du ha ut av dette? Spar meg for kjærlighetstøvet.
-Hvem trenger kjærlighet når man har makt? -Han er ikke truet av en mektig kvinne.
Men det er ett eller to problemer. Det sies at Vokteren gjør en dårlig jobb.
Og hvor hørte jeg det?
Å ja, fra en som hørte det fra din bror.
Oliver er en sykelig løgner med uløste mammaproblemer.
Madam, sir, B-pluss?
-Da så. For ekteskapet. -For det første ekteskapet.
-Slapp av. -Enn om noen finner oss sammen?
Vi er venner. Vi har samme vennegjeng.
-Jeg drar. -Noah, ikke.
-Det er et monster der ute. -Det er galskap.
Det er mange tiår siden det var monstre i Savannah.
Men kanskje det er en løgn at monstrene forsvant.
-Bare vent til hun ringer. -Ingen kan finne meg med deg!
Letty hadde rett.
Og det tristeste er at jeg vet du liker meg.
Du ringer etter for mange White Claws og tekster meg søte hundebilder.
Du prater med meg på FaceTime klokken 03.00 istedenfor kjæresten din.
Og jeg fortjener bedre enn sex i en muggen gymsal.
Min kjæreste burde rope navnet mitt.
Livet ditt blir kanskje bedre… men det blir ikke bedre enn meg.
Og jeg gjentar… Vi er ikke et par.
Vi var aldri det. Vi vil aldri være det.
Det bildet… Håper Ben holdt avstand.
Prøv å fokusere. Og hold deg lett på tå.
Det er en myte at zombier er trege.
Ekte zombier er raske og dødelige.
-Hvordan vet du alt dette? -Familien min jakter på monstre.
Som seksåring ba jeg nissen om en katana.
Kom deg vekk!
Hva er det? Hva skjer?
Vær så snill! Hjelp!
Noen må hjelpe meg!
Hjelp!
Du er trygg med meg, ok? Jeg skal passe på deg.
Jeg vet det. Og jeg skal passe på deg.
Drikk opp. Jeg må gå ned.
-Du var sulten. -Utsultet. Uansett hva jeg spiser.
Skulle ønske at vi hadde mer, men Davenport-damen drikker mye.
ELINOR PAPPA BLE "HANGRY."
Hun er motbydelig.
-Hva med hennes fæle sønn? -Han virket ganske kul.
-Det kan du ikke mene. -Han er morsom. Han får mamma til å le.
Ekte latter eller høflig latter?
Pappa, ærlig talt?
-Jeg burde gå ned. -Nei, så absolutt ikke.
Ikke spoler dette for meg.
Så du liker Tom?
Han er et redskap som jeg kan bruke.
Jeg elsker at du er ambisiøs og målbevisst, men de hyenene har
en større grunn til å utnytte deg.
-De kan prøve. -Din bestemor er en av dem.
Hvis dette går skeis, vil hun ikke beskytte deg.
Det er mamma. Pappa, jeg er ok. Det går bra. Jeg bør gå ned igjen.
-Hvis du vil slutte… -Jeg elsker deg.
-Du fikk SMS-en min. -Vil du prøve deg igjen?
Da vil jeg ikke la deg leve. Min mann døde nesten.
Mine bestevenner ble drept. Mike og Sarah Franklin.
Deres datter, Tess, som jeg har kjent siden hun var en baby, er foreldreløs nå.
-Og hvem sin skyld er det? -Skal hente dattera mi på skolen.
-Siden du er på vei… -Hun er ikke her.
Jeg må anta at du fikk samme telefon som oss.
"La meg bli på skolen, så skal jeg komme hjem."
-"Hvis du kommer, rømmer vi." -Min var smart nok til å utelate det.
Margot, jeg vil bare ta dattera mi med hjem.
Hun vet ikke om Franklins. Føltes galt å si det på telefonen.
Juliettes far ble veldig syk etter at du nesten drepte ham.
-Vi informerte ikke Jules. -La oss inngå en våpenhvile.
-Inntil døtrene våre er hjemme. -Selvsagt. Det vil jeg gjerne.
Om det bare var så enkelt.
Men det er jo så enkelt. Du har to væpnede vakter i trærne.
Du er åpenbart trygg.
Skal holde familien min unna. Ikke gjør meg til en tåpe.
Skal ikke undervurdere deg om du ikke undervurderer meg.
Margot, hils Oliver fra meg.
Det så anspent ut. Alt i orden?
En ny nabo som ville vite om shopping i det historiske distriktet.
Så rart at du knytter bånd med mennesker.
-Jeg later jo som jeg er ett. -De er jo så skrøpelige.
Hadde jeg vært et annet monster, ville jeg ha revet ut Sebastians strupe.
Kan alle vennligst samles her?
Er du klar?
Jules, jeg er din venninne, Smashley. Dere skremte meg da dere brøt dere inn.
Ashley?
Jeg øvde på replikkene mine da dere kom.
Jeg spiller lady Montague.
"Hvor er Romeo? Så du ham i dag?"
Kan dere kjøre meg hjem? Jeg går meg bare vill.
Kan du ringe mobilen min? Jeg finner ikke den heller.
-Du skremte meg. -Hei, vennen, bare slapp av.
-Beklager. -Vel, det var lett.
Jules, hør etter. Hun er ikke Ashley lenger.
-Ingenting føles normalt. -Du er ikke Ashley!
Denne forlovelsen avhenger av Emerald Malkias velsignelse.
Hun skal altså være den eneste som kan vigsle og oppløse ekteskapet.
Perfekt. Det er bare én ting som gjenstår, så er det avgjort.
Bevis. Bevis at, etter katastrofen som var Juliettes innvielse,
vår kjære skaper ikke er fanget i en ynkelig jeger sitt herpetarium.
Bevis at du, Davina Atwood, fortsatt er Emerald Malkias vokter.
Nei. Helt uaktuelt.
-Det blir ikke et ekteskap uten bevis. -Kanskje det ikke burde være et ekteskap.
-Sugimotos har en sønn. -Ja.
Du kjenner Akio. Snill, kjekk, dobbelt så rik.
I fjor sommer fløy han i 16 timer fra Tokyo bare for å gi Elinor peoner.
-Du fornærmer meg, Davina. -Din begjæring fornærmer meg.
Gutter, hent tjenerne. Vi drar.
Du har innflytelse, Loretta,
men du vil aldri få oppleve makten du higer etter, uten Malkia.
Vi får anta at slangemoren er trygg.
-Det burde du. -Arvinger.
-Vi trenger syv. -Fem.
-Hvis den første er ei jente, tre. -Enn om de tre første er sønner?
Da prøver du igjen.
Du har et ansvar å fortsette Atwood-slekten.
Jeg undertegner ikke en kontrakt som krever at jeg må ha ti barn.
Det vil neppe skje. Slutt nå.
La oss godta vilkårene, få gryna og finne ut av detaljene senere.
Mrs. Davenport, jeg ber bare om at kontrakten er tilpasset forventningene.
Hvorfor snakker hun? Respekterer ingen i familien protokollen?
-Elinor. -Mamma, jeg må snakke med pappa.
-Selvsagt. -Unnskyld meg.
Margot, fortsett med neste punkt mens jeg ser hvordan det går med Elinor.
Selvsagt.
-Det var ikke henne. -Nei. Ikke nå lenger.
Går det bra med deg? Ganske mye av ditt blod der.
Mitt første bytte. Det var mitt første bytte.
Går det bra?
Det gikk… Det gikk bra med Noahs blod, men ditt er…
-Det er ille. -Jeg vet det. Men du vil ikke skade meg.
Det vet jeg også.
Selvsagt.
Ok. La oss flytte liket før skoleklokken ringer.
Jeg kjemper for vår posisjon.
Slutt med den barnslige oppførselen og gjør som du lovet meg.
Jeg har ombestemt meg, bestemor. Nekter å selge livmoren min i Toronto.
Da er du like ubrukelig som din gale bror og blodløse søster.
Hei. Har du ombestemt deg?
-Ja. -Bra.
-Hvor skulle du? -Jeg vet ikke.
Jeg bare… Jeg prøver å lytte… Kom og fortell meg hva som skjedde.
-Elinor. -Davina.
Hun er ferdig. Du må gi deg.
Du er ikke i en posisjon til å forlange noe av meg.
-Elinor, din ubrukelige familie… -Du har fornærmet familien min nok.
Hun er ferdig.
Hennes underlegne gener vant.
-Jeg får ikke puste. -Det er over, Davina. Gi deg.
Jeg er Emerald Malkias vokter, og du skal behandle meg…
Slik du fortjener å bli behandlet. Så kom deg ut av huset mitt!
Jeg reddet ditt verdiløse liv, og du skal vise meg respekt.
Du også. Du er halvt Atwood. Nå må du oppføre deg som en.
Nei!
Unna! Trekk dere unna!
Min første zombie. Sjekk liket.
Juliette… sjekk liket.
Kunne du ikke ha gjort det før vi bar deg?
Når de oppdager Noahs lik, vil alle vite at monstre er tilbake.
Du må gå.
-Du må kjempe imot. -Jeg prøver.
-Du vet at det ikke vil drepe meg. -Husker du bien? På skulderen min.
Da du ba meg på Noahs fest. Jeg trodde du var et monster.
Men så plukket du opp den lille bien og ba meg om å ønske meg noe.
Monstre gjør ikke sånt.
Du ville ikke skade bien, og du vil ikke skade meg.
Bare gå… nå!
Davenports er rastløse.
-Hva i Lilits navn? -Min elskede…
Davina… Hun gikk for langt. Hun… Hun fortsatte å fornærme familien vår.
Hun angrep meg. Hun forsøkte å slepe Elinor ned. Hun gikk for langt.
Hvor er mor nå?
Jeg… Jeg spiste henne.
-Du spiste min mor? -Ja.
Jeg visste ikke det var mulig.
Margot… du forlot én av dine egne ved alteret.
Du ga opp alt fordi du forelsket deg i et menneske.
Da jeg ble syk, ble vi enige om at du skulle forvandle meg
så vi aldri ville skilles. Vi elsket hverandre så høyt.
Vi har skapt et fantastisk liv sammen.
Du, Elinor og Juliette betyr alt for meg.
Og jeg vil aldri tolerere et angrep på en av dere.
Fortell Davenports at vi har ombestemt oss.
Det blir ingen forlovelse. De kan dra.
Er du sikker?
Som Emerald Malkias neste vokter, er det du… som bestemmer det.
Takk, mor.
-Døden følger deg overalt. -Oliver, slipp henne!
De ødela zombien vår.
Drepte du Ashley? Hun kom tilbake råtnende og forvirret.
-Hvordan kunne du gjøre det? -Jeg gjorde det for deg.
-Hva faen snakker du om? -Har vært her i månedsvis.
Så Margot kjøpe blodpiller i smug.
Elinor trengte dem ikke. Det betydde du ikke drakk.
Du var sikkert sulten. Jeg ville hjelpe deg.
Så jeg dro på festen,
fant et lett mål, slukket lysene og la igjen en gave til deg.
Jeg trodde blodtørsten ville vinne når du så de dryppende godsakene.
Og hvorfor ikke lage en zombie av et lik? Samt Carmen trengte en menneskelever.
Takk, skatt.
Du sier du vil hjelpe meg?
Du prøvde å tvinge meg til å bite noen akkurat som Elinor.
-Jeg er slett ikke lik Elinor. -Det var henne.
Vi så henne på Noahs fest.
-Vi så henne i veibanen. -Du har en god hukommelse.
Du skylder oss en zombie.
-Du blir en fin erstatning. -Hun skal ikke erstatte noe.
-Løp. Han skader ikke meg. Stikk av! -Nei, jeg nekter å forlate deg!
Ser du det ikke, skatt? Søstera di er forelsket.
Vær så snill, du må dra, Cal.
Cal, jeg trygler deg.
Ingen er immun mot den første forelskelsens galskap.
Et forutbestemt forhold, skrevet i stjernene.
Det er bare slik jeg kan forstå det. Men hver tåre, hvert dunkende hjerte,
lidenskapen og smerten… Alt sammen er verdt det til slutt.
-Hvorfor kom du tilbake? -Trodde du aldri ville spørre.
Jeg vil se Elinors søte hode på en stake.
Jeg vet ikke hva du har hørt, men Elinor stod bak min bortvisning.
Som jeg ikke betydde noe. Hun lot som jeg var død.
Hun skal få svi for sine synder, og du skal hjelpe meg.
-Er du gal? -Det er jeg ikke.
Enn om vi kan… forvandle deg til ei menneskejente?
-Det finnes en trylleformel. -Hjelp meg å styrte Elinor.
Du og Cal kan bli lykkelige sammen. Helt uten forbehold. Jeg lover.
Tekst: Kenneth Aasbø