СЕРІАЛ NETFLIX
ПЕРШЕ КОХАННЯ
Джульєтто!
Повернись сюди.
Істерика,
спустошення,
шалено нестримний кайф, жахливе падіння, ніби похмілля.
Не дуже приємно.
Не так як у сонетах та піснях.
Навіть олімпійські боги не змогли б опиратися.
То як мені протистояти божевіллю першого кохання?
Що далі?
У вампірів є хитрість аби проходити крізь зачинені двері.
Після тебе.
Як думаєш, що то було на дорозі?
Якийсь демон.
Можливо, дух стихії.
Монстри точно повернулись у Саванну.
АКАДЕМІЯ ЛАНКАСТЕРА
Що сталось з твоїм батьком?
Я не знаю.
Він був не при собі.
Можемо поговорити про щось інше?
Отже… злом і проникнення.
-Поговоримо про це. -Я ніколи навіть склянку не розбивала.
Не знаю, чому я розбила скло. Просто…
Схоже, коли ми разом, я просто…
-роблю те, що хочу. -Замість того, що повинна.
Точно.
У мене так само.
Наче…
Наче ми пов'язані.
І я кажу не про дивні сни.
Це щось більше.
Два будинки,
поважані всіма рівно,
в Вероні славній, місці наших днів.
Гаразд.
Продовжуй.
Знов починають свої чвари давні
й чужою кров’ю кроплять розлад свій.
Давні чвари.
-Звучить знайомо. -Занадто знайомо.
В усіх школах, де я вчилась, ставили «Ромео і Джульєтту».
Я читала цю п'єсу десь 12 разів.
Бачу, ти захоплюєшся Шекспіром.
Хто твій найкращий друг?
Бен. Завжди був.
Тесс.
Раніше була.
-А чому? -Бо вважаю дурними її слова:
«Якщо не вийде,
пообіцяємо знов стати найкращими друзями».
Так.
Найкращий спогад?
Перші студентські весняні канікули сестри.
Тоді ми зблизились.
Все мені розповіла, чого раніше ніколи не робила.
Ми говорили всю ніч, і я теж відкрилась, що мені більш до вподоби дівчата.
Я вперше сказала це вголос.
Гадаю, я квір з утроби матері.
Моя мама сказала: «Я не проти, якщо тобі подобатимуться дівчата».
А я розізлилась, бо хотіла тоді заміж за Бруно Марса.
Як вона сміє?
Але виявилось, що мені подобаються дівчата, схожі на Бруно Марса.
Гаразд, улюблена страва?
-Вибач, я… -Все добре.
Ми називаємо це «харчування».
Хоча кров насправді не їжа.
-Це складно. -Гадаю, я розумію.
Я завжди буду мисливцем.
Але на тебе ніколи не буду полювати.
А я ніколи не зашкоджу тобі.
Коли ми разом, ми лише маємо лишатись Джулс і Кел.
Що це було?
Не знаю. Може, щур чи хтось ще.
Я жартую.
АКАДЕМІЯ ЛАНКАСТЕРА
Я рада, що забула свій телефон.
ТАТО: ПРОПУЩЕНІ ВИКЛИКИ (4) МАМА: ДЖУЛЬЄТТО! ДЕ ТИ?
МАМА: ВЕРТАЙСЯ ДОДОМУ. НЕГАЙНО! ЕЛІНОР: СПРАВДІ?
-Готова? -Ні.
Все буде добре.
Маємо лише пояснити, що хочемо сьогодні залишитись в школі
і відпочити від сімейної драми.
Ми?
Джулс, не існує ніяких «ми» з Талією та Джеком Бернсами.
Вони не по цих справах.
Що б це не було.
Тоді скажемо, що втечемо, якщо спробують нас забрати.
Я хочу провести день з тобою.
Хоча б спробуємо.
Добре?
Де ти?
-Ми в школі. -Ми?
З тією дівчиною?
-У неї є ім'я, мамо. -Вампірка, ось її ім'я.
А ти втекла і була з нею всю ніч.
Не зважаючи на наслідки.
Вочевидь, ти втратила розум.
Її звати Калліопа.
Вона відкрила мені очі на те, хто я є насправді.
Ти спадкоємиця найдавнішого роду.
А вони — безжальні мисливці на монстрів.
Її сім'я знищила би нас усіх, якби знала як.
Замість цього вони катували Олівера та дали мені змогу в цьому переконатися.
Фейрмонти - криваві монстри, Калліопо.
Тобі треба вернутись додому.
Нам є, що обговорити не по телефону.
-Може, вечором? -Ти чула, що я сказала...
-про монстрів? -Ти її не знаєш.
Кел ніколи б не зашкодила мені.
Джулс, не псуй моїх заручин.
-Чого? -Сюрприз, коханка мисливця,
я виходжу заміж.
-Я їду за тобою. -Ні, мамо, чекай. Про що вона каже?
Ти б знала, якби була дома. Побачимось за двадцять хвилин.
Добре. Їдь. Але я не поїду з тобою.
На вулиці за 15 хвилин.
Ні, мамо.
Що?
Будь ласка, послухай три хвилини.
Мене ніколи не брали в клуби,
ні в спортивні команди, ні в які спільноти.
Бо ми постійно переїжджали.
Мене попросили зробити декорації для «Ромео і Джульєтти».
Прошу, можна я залишусь?
Мені потрібен лише один нормальний день.
Будь ласка.
Тримайся подалі від мене і сім'ї Кел теж.
В іншому випадку ми знов втечемо.Назавжди.
Джулс, це тато.
Ти в нормі?
Тато, привіт.
Вибач, що я втекла, але ти мене…
-налякав. -Так, гадаю я…
В мені відбуваються деякі зміни.
Чекай, які зміни?
Добре. Розкажеш, коли я повернусь.
Але можеш не пускати сюди маму?
Хочу лишитись в школі і провести один нормальний день.
Маєш на це право після того, як власний батько тебе налякав.
Залишайся в школі, обговоримо все вечором.
Вона у безпеці.
Я можу лишитись.
Я теж.
Нарешті знайшли щось, що у тебе погано виходить. Малювання.
Хіба?
Джульєтто?
Можна тебе на секунду?
Ми прикидатимемось, що ти не вампірка, і ми не поховали тіло?
Йди сюди, миленький.
Я бачу, що відбувається. Відволікаєш мене приємними словами?
Це тобі вдавалось від семи років і до вчора,
але зараз ти маєш відповісти на моє питання.
Ми з Кел…
-Гадаю, тепер ми разом. -Вона твоя дівчина?
Я не певна, але у нас є план. Вона приймає мене такою, як я є.
Що це значить? Вона буде чистити твої ікла?
Не жартуй щодо цього.
Не хочу псувати твоє щастя, але я справжній фанат реальності.
Ігри з людьми не зроблять тебе людиною,
як ігри з лялькою Барбі не зроблять тебе лялькою.
Фанат реальності?
Добре.
Чиєї реальності, Бене? Не твоєї.
Бо твоя реальність - це Ноа, хлопець-натурал, у якого є дівчина.
Що робить тебе запасним аеродромом, на який він не думає летіти.
Пробач.
-Я не… -Розважайся зі своїми фантазіями.
-Привіт. -Привіт.
Здається, ніби я кліпнув очима,
а ти перетворилась на цю самовпевнену жінку,
який тато більше не потрібен.
-Ти завжди будеш потрібен мені, тато. -Приємно чути.
-Що нагадало мені про Девенпортів. -Тобто, моїх майбутніх родичів?
Я дуже вдячний, що ти вирішила зробити те,
що мала зробити, щоб врятувати моє життя, але…
не треба цього. Я не хочу, щоб ти це робила.
-Себастіане, будь ласка. Матір почує. -Не можу повірити,
що ти продаєш нашу доньку, аби догодити матері.
Перепрошую.
Я продаю її?
Не знав, що так працює матріархат.
Смарагдова Малкія врятувала тебе, зробивши справжнім родовим вампіром.
Коли ти почнеш поважати традиції нашого роду?
Пам'ятаєш, ти взяла моє прізвище всупереч твоєї матері та її традиціям?
Заради кохання.
В Елінор теж була поважна причина.
Девенпорти прагнуть свого, Себастіане.
Сторіччями вони бажали замінити нас
та заявити права на Смарагдову Малкію.
Той напад мисливців
дав їм можливість, на яку вони очікували.
Матір вірить, що події, які стались на посвяті,
додадуть ваги їх аргументам, і, скоріше за все, вона має рацію.
Ми не будемо продавати нашу доньку.
-Себастіане… -Секунду, пропоную знизити градус сварки.
Тато…
Я хочу цих заручин.
І любов тут ні до чого.
Якщо чесно, я не певна, що хочу цього.
Чого я дійсно хочу, і чого я завжди хотіла
ще зі школи…
це влада.
Хочу отримати своє законне право спадкоємиці роду Атвуд
стати берегинею Смарагдової Малкії.
Колись.
Але я не можу продовжувати обраний шлях без твого благословення.
Вірно. Ти завжди точно знала, хто ти є.
Якщо ти обрала цей шлях, то…
тому, що сама цього хочеш. І я підтримаю тебе,
але можеш змінити думку будь-коли. Саме так. Будь-коли.
-Я люблю тебе, тато. -І я не прикидатимусь заради Давіни...
і точно не піду на вечерю з твоїми гостями.
-То ось у чому справа? У Генрі? -Мені неприємно їсти разом...
з твоїм колишнім нареченим.
Ой, прошу тебе, Себастіане.
Не зловтішайся своєю перемогою.
Ні, мамо, я погоджуюсь з татом.
Він не дуже презентабельний.
Ми на невідомій території.
Раніше перетворені на вампірів не ставали родовими.
Сподіваюсь, кровотеча припиниться до весілля.
Ніякої кровотечі до весілля. Зрозуміло.
Вона дзвонила. Вона у школі і не хоче вертатись додому.
Чому?
Бо хоче провести нормальний день.
Прийму душ та поїду за нею.
ДЖЕК: ПРАВИЛЬНО. 07:33
ДЖЕК: КАЗАВ ТОБІ, ЩО ВОНА В НОРМІ. 07:35
КЕЛ: ДЯКУЮ, ЩО ДОЗВОЛИЛА ЗАЛИШИТИСЬ. ЛЮБЛЮ ТЕБЕ. 07:42
Це тортури.
Я ледве можу дихати.
Дихання переоцінюють.
Том Девенпорт не встоїть перед тобою.
Коли родини об'єднаються, вони припинять спроби скинути мене з трону,
і наше майбутнє буде забезпечене.
Тоді рибка в сітці.
Чи в «Спанксі».
І це не жарт.
Структура влади вампірного родоводу є складною шаховою партією.
Вплив, страх та відданість
сторіччями дозволяли нашій родині утримувати владу.
Елінор знімає стрес за допомогою почуття гумору.
Ти не можеш більше чіпати її руками,
і очікувати, що вона не відреагує. Вона твоя онука.
Центром усієї сили, домівкою усіх бажань є серце.
Смарагдова Малкія заповідала це так.
Центром усієї сили, домівкою усіх бажань є серце.
Смарагдова Малкія заповідала це так.
Кілок не знищить нас.
Ліліт завжди захищатиме нас,
а рід Атвуд буде завжди берегинею Малкії.
У мене лише п'ять хвилин. Маю йти на тренування.
П'ять хвилин зараз, і більше часу у мене вдома вечором.
Я не можу.
День народження бабусі Філліпи. Їй виповнюється 80.
То я маю встати в чергу за бабусею твоєї дівчини?
Ми справді знов сваримось?
Ясно.
Видали це негайно.
Якщо я не можу мати тебе, лиши хоч якусь картинку для сексу.
Не грайся цим. Жодних доказів. У нас з Філліпою все серйозно.
Я теж серйозно ставлюсь до тебе, Ноа. Що будемо робити?
-Ти серйозно? -Дуже.
Ми ж робимо як завжди. Просто спимо разом.
Почнеш бажати більшого, і все скінчено.
Віддай мені.
Що, в біса, це було?
Слухай, що б це не було…
Летті буде знати.
Що? Чому? Що то було?
Зачиніть двері, будь ласка.
Кел. Це тривога щодо монстрів.
Ми зачинені.
Вам відомо, що робити.
Усі на підлогу, поки я не пересвідчусь, що це не навчання.
ДЖУЛЬЄТТА: НАВЧАННЯ???!!! ДЕ ТИ? 09:03
-Він не відповість. -Дай йому хвилинку охолонути.
Він не з тих, хто довго злиться.
Добре. Це не навчання. Ми під замком.
Ніхто не виходить до повідомлення «все чисто».
-Це Бен. -Бачиш?
БЕН: ЯКОГО БІСА????!!! 09:05
Добре, це дивно.
Якісь сфери.
Це не сфери.
Це очі. Це бісовий зомбі.
Зомбі?
Медді, відповіси?
Третьої позитивної, мадам?
-Де дівчина з четвертою? -Я приведу її негайно.
Божественно. Дякую. У них вільне пересування на фермі.
Заздрю вам канадійцям.
Населення людей, яке бажає бути постачальниками крові,
майже зникло.
На відстань робочої візи.
Як там йдуть справи, як на тебе?
Схоже, досить непогано.
Так і є.
Але зараз між нами, дівчатами,
як, в біса, ці мисливці знайшли тебе в Саванні?
Можу тебе запевнити, що загроза була нейтралізована.
Моя люба Джульєтта навіть допомогла очолити атаку.
Загроза, пані Берегиня?
Нейтралізована твоєю юною онукою,
яка навіть не з'явилась ні на власній церемонії посвяти,
ні на цій важливій сімейній вечері.
Нам довелось найняти охорону, щоб виїхати з міста.
Я знаю, це було жахливо.
А Смарагдова Малкія?
О, хай святиться змія.
Вона не постраждала.
Моя секретна служба сховала її у безпечне місце.
Тим не менш, треба дізнатись, як вони знали, де тебе шукати.
Не дивно, що рада вся гуде.
Як я сказала, я тримаю ситуацію під контролем.
Я харчуюсь людьми більше 300 років.
Мав би вже навчитись до цього часу.
Все гаразд.
Дає мені можливість вибачитись.
Те, що я зробила, неможливо виправдати.
Так залишити тебе біля вівтаря.
Не знаю, чому я так довго не була чесною.
Бо твоя мати цього б не дозволила.
Але зрештою, я зрозумів.
Незважаючи на це, я вірю в кохання.
Себастіан не приєднається до нас?
-Він досі відновлюється. -Будь ласка, передай йому вітання.
Ти надто добрий.
Друзі.
Родичі, якщо все піде, як заплановано.
Ти була в Аргентині?
-Не пригадую. -Після Бостону провів там кілька місяців.
-Гарвард? -Бакалавр з бізнесу.
Хай там що, кров у Буенос-Айресі божественна.
Певно це все широта та відкритий простір.
Ти такої не куштувала.
Колись маєш взяти мене з собою.
Все для моєї нареченої.
Перейдемо до справи, Томе.
Що тобі від цього? І позбав мене від дурні щодо кохання.
Кому потрібне кохання, коли є влада?
Чоловіку, якого не лякає впливова жінка.
З проблемою або двома.
Кажуть, що берегиня-хранителька не підходить до цієї роботи.
І звідки я це почув?
А, так, від когось, хто почув це від твого брата.
Олівер - патологічний брехун з невирішеними проблемами з матусею.
Мадам, сер. Третьої позитивної?
Що ж.
За весілля.
За перші весілля.
-Розслабся. -А якщо нас знайдуть разом?
Ми друзі, ми зависаємо з однією командою.
-Я йду. -Ноа, стій, будь ласка.
-Там може бути монстр. -Це божевілля.
У Саванні не було монстрів десятки років. Я жодного не бачив.
А може це все неправда щодо «жодних монстрів десятки років».
-Прошу, лишись поки вона не відповість. -Ні, нас не мають застати!
Летті мала рацію.
І найсумніше - я знаю, що я тобі подобаюся.
Дзвониш, коли багато вип'єш,
і відправляєш випадкові милі картинки з собаками.
Ми лише з тобою на FaceTime о третій ранку,
а не з твоєю дівчиною, якій ти боїшся сказати, хто ти є.
І я - краще, ніж випадкова інтрижка у затхлому спортзалі.
Моє ім'я варто кричати з дахів будинків.
Може, твоє життя стане краще… але нікого кращого за мене у тебе не буде.
Ще раз. У нас немає стосунків.
Ніколи не було.
І ніколи не буде.
Те фото. Сподіваюсь, Бен не підходив близько.
Агов, спробуй сфокусуватись. Рухатись треба швидко.
Це міф, ніби зомбі рухаються повільно.
Справжні зомбі божевільно швидкі та смертельні.
-Звідки ти все це знаєш? -Я з сім'ї мисливців на монстрів.
Вже в шість років я попросила катану у Санти-Клауса.
Облиш мене!
Відчепись!
Що це? Що відбувається?
Будь ласка!
Допоможіть!
Хто-небудь, допоможіть!
Допоможіть!
Ти зі мною у безпеці. Ясно?
Я з тобою.
Я знаю.
Я теж з тобою.
Випий. Я повернусь вниз.
Хтось зголоднів.
Помираю з голоду. Байдуже, що їм.
Хотіла б сказати, що там було ще, але та жінка Девенпорт п'є склянками.
ЕЛІНОР: СКОРО ВЕРНУСЬ. ТАТО ЗГОЛОДНІВ.
Вона огидна.
-А як її жахливий синок? -Здався крутим.
Ти ж не кажеш серйозно?
Він смішний. Тобто, маму розсмішив.
Справжній сміх? Чи лише ввічливий?
Тато, справді?
-Мені варто піти вниз. -Ні, точно ні.
Не псуй все. Заради мене.
То тобі подобається Том?
Він лише засіб. Але засіб, яким я можу скористатись.
Мені подобається, що ти амбіційна та рішуча, але у тих гієн
навіть більше причин використати тебе.
-Хай спробують. -Твоя бабуся одна з них.
Якщо щось піде не так, вона тебе захищати не стане.
Це мама. Я в нормі. Все добре. Мені потрібно повертатись туди.
-Якщо ти хочеш… -Я теж тебе люблю.
-Ти отримала моє повідомлення. -Якщо це продовження тієї ночі,
то у мене немає терпіння і часу лишати тебе живою.
Мій чоловік ледь живий.
Моїх кращих друзів вбили. Майка та Сару Франклін.
Тепер у їхньої доньки Тесс, яку я знаю з пелюшок,
-нікого не лишилось. -І хто в цьому винен?
Я йду забрати свою доньку зі школи.
Оскільки ти на шляху…
Її тут немає, якщо ти хочеш спитати.
Припускаю, що ти отримала той самий дзвінок:
«Дозволь лишитись у школі і обіцяю повернутись додому».
«Спробуєш забрати, і ми з Кел втечемо».
Моїй вистачило розуму цього не казати.
Слухай, Марго, я лише хочу повернути доньку додому.
Вона ще не знає про Франклінів.
Було б неправильно казати це по телефону.
Батько Джульєтти ледь вижив після того, як ви його майже вбили.
-Ти теж не сказала це Джулс. -Я би хотіла оголосити перемир'я.
Доки наші доньки не опиняться, де мають бути.
Авжеж, я згідна.
Якби лише це було так просто.
Але це просто. Я помітила двох озброєних охоронців.
Вочевидь, ти в безпеці.
Я притримаю свою сім'ю. Не спробуй зробити з мене дурепу.
Не буду недооцінювати тебе, і не треба недооцінювати мене.
О, Марго, передай вітання Оліверу.
Схоже на напруження.
Все гаразд?
Нова сусідка спитала щодо шопінгу в історичному центрі.
Незвично, як ти заводиш дружбу з людьми.
Ну, я обрала одного в реальному житті.
Вони такі… тендітні.
Якби я був трохи іншим,
я міг би розідрати Себастіану горлянку.
Усі йдіть сюди, будь ласка.
Готова?
Джулс, це твоя подруга Ешлі.
Ти налякала мене, коли увірвалась в театр.
Ешлі?
Я готувалась до ролі, а ви двоє увірвались.
Я леді Монтеккі, пам'ятаєш?
А де Ромео?
Бачила його сьогодні?
Відвезеш мене додому?
Я намагалась його знайти, але загубилась.
Може ще набереш мене? Не можу знайти свій телефон.
Ти налякала мене.
Привіт, люба. Просто розслабся. Розслабся.
Вибач.
Що ж, це було просто.
Джулс, послухай мене. Вона не та Ешлі, яку ти знала.
Більше ні.
-Тепер якісь інші відчуття. -Ти не Ешлі!
Ці заручини залежать від благословення Смарагдової Малкії.
Ми б хотіли, аби вона мала виключне право освятити цей союз
чи кінцевою інстанцією аби його скасувати.
Ідеально. Лишилась одна серйозна проблема, і ми все владнали.
Доказ.
Доведіть, що той балаган,
яким стала посвята Джульєтти,
не призвів до того,
що наш дорогоцінний творець потрапив у серпентарій мисливців.
Що ти, Давіна Атвуд, дійсно досі берегиня Смарагдової Малкії.
Ні. Це геть неможливо.
Без доказу, союз неможливий.
Що ж, можливо, союзу не буде.
-У Суджімото є син. -Так.
Знаєте, Акіо? Гарний і вдвічі багатший за вас.
Минулого літа він 16 годин летів з Токіо, лише щоб подарувати нашій Елінор півонії.
Ти ображаєш мене, Давіно.
Твоя вимога ображає мене.
Хлопці, покличте слуг.
Ми йдемо.
Може, ти і впливова, Лоретто,
але без Малкії, ти ніколи не отримаєш влади, яку бажаєш.
Припустимо, що матір-змія у безпеці.
І ви мусите це зробити.
Спадкоємці.
-Ми вимагаємо сімох. -П'ять.
-І троє, якщо перша дівчинка. -А якщо три перших хлопчики?
Тоді спробуєте ще.
Ти відповідальна за продовження роду Атвуд.
Я згодна на спадкоємців, але не підпишу контракт на десять дітей.
Впевнена, цього не станеться.
Припини негайно.
Погоджуйся на умови, отримаємо згоду, розробимо деталі пізніше.
М-с Девенпорт, я просто прошу, аби контракт і наші очікування співпали.
Чому вона говорить?
Хіба ніхто в цій сім'ї не поважає протокол?
-Елінор. -Мамо, я маю поговорити з татом.
-Звісно. -Перепрошую.
Марго, будь ласкава, та залагодь наступний пункт,
поки я перевірю, як справи у Елінор.
Звісно.
-Це була не вона. -Ні.
Вже не вона.
Боже, ти в нормі?
Багато твоєї крові.
Моє перше вбивство.
Це було моє перше вбивство.
Ти в нормі?
Я була… Було нормально з кров'ю Ноа, але…
твоя…
Це погано.
Я знаю. Але ж ти не хочеш скривдити мене.
Це я теж знаю.
Авжеж.
Добре.
Перетягнемо її тіло.
Я борюся за наше становище.
А тобі краще припинити цю дитячу поведінку і зіграти свою роль, як обіцяла.
Я передумала, бабусю.
Я не переїду в Торонто, щоб здати цьому сутенеру свою матку.
Тоді ти така ж нездара, як твій шалений брат та анемічна сестра.
Агов, ти передумала?
-Так. -Добре.
-Куди ти йшов? -Я не знаю.
Просто… я намагаюсь кудись себе подіти.
Розкажи, що сталось.
-Елінор. -Давіно.
З неї вистачить. Будь ласка, ти маєш відступити.
Ти не маєш права чогось вимагати від мене.
Елінор, твоя геть нікчемна сім'я…
Досить ображати мою сім'ю. З неї досить.
Схоже, її слабші гени перемогли.
-Не можу дихати. -Давіно, досить. Ти маєш відступити.
Я - берегиня Смарагдової Малкії, і ти будеш ставитись до мене…
Як ти цього варта. Забирайся з мого дому.
Я врятувала твоє нікчемне життя, і ти будеш ставитись до мене з повагою.
І ти теж.
В тобі половина крові Атвуд. Час діяти заразом.
Ні!
Назад! Будь ласка, відійдіть!
Мій перший зомбі.
Перевір тіло.
Джульєтто, перевір тіло.
Вона не могла так зробити до того, як ми тягли її дупу?
Щойно знайдуть тіло Ноа, усі дізнаються.
Що монстри повернулись.
Тобі треба йти.
-Ти маєш боротись з цим. -Я намагаюсь.
-Ти знаєш, що це мене не вб'є. -Пам'ятаєш бджолу?
На моєму плечі. Коли ти запросила мене на вечірку Ноа.
Я думала, що ти монстр.
Але ти врятувала ту маленьку бджолу і сказала, аби я загадала бажання.
Так монстри не роблять.
Ти не зашкодила тій бджолі і не зашкодиш мені.
Просто… йди… негайно!
Девенпорти стурбовані.
-Що сталось в ім'я Ліліт? -Кохано…
Давіна, вона…
Зайшла надто далеко. Вона… продовжувала ображати нашу сім'ю.
Вона напала на мене.
Намагалась стягнути Елінор вниз. Вона зайшла надто далеко.
Де матір зараз?
Я її з'їв.
Ти з'їв мою матір?
Так.
Я навіть не знала, що це можливо.
Марго… ти кинула одного зі своїх біля вівтаря.
Відмовилась від усього, що мала, бо ти закохалась у мене, у людину.
Навіть коли я захворів, ми домовились,
що ти мене обернеш, аби ми завжди були разом.
Ми так сильно любили одне одного.
Ми побудували чудове життя разом.
Ти, Елінор та Джульєтта — все, що я маю.
І я нікому не дозволю нападати на будь-кого з вас.
Скажи Девенпортам, що ми передумали.
Заручини скасовані.
Вони можуть йти.
Ти впевнена?
Нова наступна берегиня Смарагдової Малкії, рішення приймати…
тобі.
Дякую, матір.
Смерть переслідує тебе всюди.
Олівере, відпусти її!
Вони вбили нашу зомбі.
Ти вбив Ешлі?
Вона повернулась до школи згнила та спантеличена.
-Як ти міг? -Я зробив це для тебе.
-Про що ти, в біса, кажеш? -Я тут кілька місяців.
Бачив, як Марго купує таблетки з кров'ю.
Я знав, що вони не для Елінор, тобто, ти не харчувалась.
Я знав, що ти голодна. Я був там. Хотів тобі допомогти.
Тож я пішов на вечірку.
Знайшов легку мішень. Вимкнув світло і лишив тобі подарунок.
Подумав, якщо ти, така правильна, побачиш плоть, твоя жага крові переможе.
Якщо дівчина мертва, чому не зробити з неї зомбі?
А Кармен була потрібна печінка для еліксиру.
Дякую, любий.
Кажеш, ти хотів допомогти?
Ти, як Елінор, намагався змусити мене когось вкусити.
Я геть не такий як Елінор.
Це була вона.
Її ми бачили на вечірці Ноа.
-І це вона була на дорозі вчора. -У тебе гарна пам'ять.
Ти винна нам зомбі.
-Ти станеш гарною заміною. -Вона нікого не замінятиме.
Біжи. Він не зашкодить мені.
-Забирайся звідси. -Ні, я не кину тебе!
Любий, ти не бачиш?
Твоя сестра закохана.
Будь ласка. Ти маєш йти, Кел.
Кел, я благаю тебе.
Неможливо протистояти божевіллю першого кохання.
Союз, заздалегідь визначений зірками.
Це єдине пояснення, що приходить мені в голову.
Але кожна сльоза, кожен удар серця, пристрасть, біль,
зрештою це все окупиться.
Чому ти повернувся?
Я думав, ти не спитаєш.
Хочу насадити гарненьку голову Елінор на кілок.
Не знаю, що тобі розповіли, але Елінор змусила батьків викинути мене.
Наче якесь сміття.
Лишили мене помирати.
Хочу, щоб вона заплатила за свої гріхи. І ти мені допоможеш.
-Ти божевільний? -Ні.
А якщо ми зможемо… обернути тебе на справжню дівчину?
Існує таке заклинання.
Допоможи мені повалити Елінор, і ви з Кел зможете жити щасливо.
Жодних зобов'язань. Обіцяю.
Переклад субтитрів: Всеволод Іващенко