‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫-פרידה ראשונה -‬
‫- זירת פשע, אין מעבר -‬
‫מהי מפלצת? האדם שמאיים לחטוף אותך,‬
‫מאלץ אותך להילחם על חייך,‬ ‫ומאבד בסופו של דבר את חייו?‬
‫השכנה הגזענית שכל כך בטוחה שהצדק לצדה,‬
‫שהיא משחיתה את רכושך‬ ‫כדי להוכיח שהאמונות שלך שגויות?‬
‫- מפלצת -‬
‫ואולי מפלצת היא כל אדם‬ ‫וכל דבר שאתה פוחד שיפגע בך,‬
‫ועל כן עליך לפגוע בה קודם?‬
‫ואת הניצחון תשמור לעצמך, כמובן,‬
‫כדי שתזכה להילחם עוד יום.‬
‫- תיכון לנקסטר -‬
‫אתה מודע לכך שגופה נמצאה‬ ‫אתמול סמוך לפארק טריפלט?‬
‫האם אני מודע? כולם מדברים רק על זה.‬
‫אתה לא בטיקטוק?‬
‫יש האשטאג, "הטבח בטריפלט", כאילו, באמת,‬
‫גופה אחת לא מהווה טבח.‬
‫לפני כמה לילות,‬ ‫שוטרים פיזרו מסיבה באותו מקום.‬
‫ראית שם משהו חשוד?‬
‫נואה ואני היינו ממוקדים לגמרי אחד בשני.‬
‫אבל כן. כשאני חושבת על זה,‬ ‫כמה אנשים התנהגו חשוד.‬
‫זה היה מפגש חברים קטן.‬
‫ולמה בדיוק היית שם?‬
‫בשביל הבירה?‬
‫שיט. אני צריך עורך דין?‬
‫זה לא היה רעיון שלי.‬
‫אנחנו מצאנו אותם.‬
‫הם הציעו את המדורה.‬ ‫-מה היו השמות שלהם?‬
‫נואה הרינגטון ופיליפה קלהון.‬
‫זוג המקובלים החביב של תיכון לנקסטר.‬
‫ומתי הלכת מהמסיבה?‬ ‫-סליחה, אני בחקירה?‬
‫אנחנו רק מדברים.‬ ‫-זאת הייתה ג'ולייט פרמונט.‬
‫היא התמזמזה עם הילדה החדשה.‬ ‫הלכתי להשתין וראיתי.‬
‫רגע, אל תכתבי את זה. אני נשמע כמו סוטה.‬
‫אני ממצטייני הליגה והמדינה בכדורסל‬ ‫ובאתלטיקה, ומחזיק בשיאי בית הספר‬
‫בריצות מאה ומאתיים מטר.‬
‫אין לי בעיה לתפוס זיון,‬ ‫אבל אני לא מספר לחבר'ה.‬
‫זה מגעיל.‬
‫אני ממקום שבו אסור למשטרה‬ ‫לחקור קטינים בלי נוכחות של מבוגר.‬
‫אבל אולי בסוואנה החוקים אחרים.‬
‫אני מאחרת לבחינה בספרות מורחב.‬
‫ודאי.‬
‫רק שתדעי, אני לא חושב‬ ‫שיש לך קשר לגופה שמצאנו.‬
‫דמו של הקורבן הוקז.‬
‫זאת אומרת שבגופה...‬ ‫-לא נשאר דם.‬
‫אני יודעת מה זה להקיז.‬
‫אז את יודעת שערפד הרג אותו.‬
‫או מישהו שסובל מערפדות קלינית.‬
‫אובססיה לשתיית דם.‬ ‫-בהצלחה במבחן.‬
‫את אומרת שאני לא יכול לקחת את הבת שלי?‬ ‫-אתה יכול.‬
‫אתה צריך רק לחתום פה.‬
‫אני לא חותם על כלום.‬ ‫-באמת, אבא? מה קורה פה?‬
‫תאספי את הדברים שלך.‬ ‫אני מוציא אותך מבית הספר הזה אחת ולתמיד!‬
‫הם לא יכולים לשמור על הילדים שלנו.‬
‫האינ"מיות יכולות.‬
‫אנחנו לוקחים בחזרה‬ ‫את בתי הספר ואת העיר שלנו.‬
‫אם המשטרה לא תעשה את זה, אנחנו נעשה את זה.‬
‫די לגולים, די לערפדות!‬
‫רוצים בתי ספר בלי מפלצות!‬
‫די לגולים, די לערפדות!‬
‫רוצים בתי ספר בלי מפלצות!‬ ‫-כמה כאלה כבר שתית?‬
‫אתה קצת מזיע.‬
‫מצטער, אבל את לא עברת‬ ‫בשעה האחרונה חקירה צולבת.‬
‫תעקבו אחריי בפייסבוק.‬
‫זאת רק ההתחלה.‬
‫טוב, אתה חייב לדבר עם באני.‬ ‫-חשבתי שזה זמני.‬
‫היא מסכנת את המשפחה שלי.‬
‫בן!‬
‫בן! בן.‬
‫כן, אני אדבר איתה,‬
‫כי אני בעל ברית מדהים, ואני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫נדמה לי או שמר מאייר היה מעצבן במיוחד‬
‫כשהוא נתן לנו פרויקט קבוצתי?‬ ‫כאילו, תקרא את החדר.‬
‫הבלש אמר לי שהם מחפשים ערפד.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מתקשרת לאבא שלי.‬
‫לא נראה לי שהשוטרים מתעניינים בצדק משפטי.‬
‫לא כש"אימהות נגד מפלצות"‬ ‫דורשות את הראשים שלהם.‬
‫אם הם יגלו שאני הרגתי את קוק...‬
‫בואי איתי הביתה.‬ ‫ההורים שלי ידעו בדיוק איך להגן עלייך.‬
‫את רוצה שאבוא לארוחת ערב במשפחת ציידים,‬
‫אגיד להם שאני מבוקשת על ידי המשטרה,‬ ‫ואז, "את יכולה להעביר לי את הסלט?"‬
‫קודם כול, לא יהיה סלט.‬
‫אבא שלי מבשל, אז לא יהיה‬ ‫שום דבר ירוק על השולחן.‬
‫זאת פנטזיה, קאל.‬
‫אין בינינו יחסים כאלה.‬ ‫-היי, תקשיבי לי.‬
‫אני לא אעבור עוד ניתוקים.‬
‫למי אכפת אם הם חושבים שזה עבד? אנחנו ביחד.‬
‫את באמת חושבת שהם יקבלו את זה?‬
‫שהם יקבלו אותי?‬
‫אולי הגיע הזמן לבדוק.‬
‫אתה שוב מנסה לצייר קומיקס?‬
‫"תיאו-מן". ככה קראו לו, לא?‬
‫הייתי בן 12.‬
‫וגם, ירדתי הנה כדי להיות לבד, אז...‬
‫טוב, מישהו פה לא שתה היום שייק חלבונים.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫שב.‬
‫ושתוק.‬
‫חשבתי שרק אמא ואבא‬ ‫יכולים לפתוח את הדלת הזאת.‬
‫אני צריך שתזרום איתי, בסדר?‬
‫פאולו, ידידי. הכול בסדר?‬
‫במקום בו אין אפלה, הכול בסדר.‬
‫סליחה, לא נעים לי להפריע למפגש.‬
‫מתי למדת ספרדית? ומי זה בדיוק?‬
‫פאולו, מארכיון הגילדה.‬
‫הוא בא לעזור לי לחקור את ערפדי המורשת.‬
‫לחקור? בסדר.‬
‫מה הסיפור של התיקים?‬
‫אלה תיקי פאראדיי.‬
‫הם חוסמים תשדורות אלחוטיות‬ ‫ומונעים מעקב אחרי המכשירים.‬
‫אם אתה כבר פה, אתה יכול לעזור.‬
‫איפה היית?‬
‫בבית ספר.‬
‫חשבתי שכבר סיימת עם כל זה.‬ ‫-ארזת את החדר שלך?‬
‫עוד לא, אבל... אני צריכה לספר לכם משהו.‬
‫אני צריכה שתהיו רגועים, בסדר?‬
‫מה קרה, קאל?‬
‫הבאתי מישהי הביתה.‬
‫ממש לא!‬ ‫-די!‬
‫אמרתי לה שהיא תהיה בטוחה פה.‬
‫אז שיקרת.‬
‫קאל, זוזי הצדה.‬
‫אמא, היא הסתבכה, והיא צריכה עזרה, בסדר?‬
‫אני אוסר עלייך להיכנס‬ ‫לבית הזה, ילדה. הבנת?‬
‫אבא... מאוחר מדי בשביל זה.‬
‫מאוחר מדי? כאילו... היא אומרת ש...‬ ‫-היא כבר הייתה פה.‬
‫ברור לי שלא קל לעכל את זה.‬
‫אני אתן לכם רגע להתרגל לרעיון.‬
‫כשתהיו מוכנים לדבר, אנחנו נהיה בחדר שלי.‬
‫בסדר. בסדר, אני הולכת להרוג אותה.‬
‫אנחנו לא יודעים איך, זוכרת?‬ ‫-התכוונתי לקאל.‬
‫היא באה ואומרת לי שהערפדה‬ ‫כבר הייתה פה. מתי? למה?‬
‫היא אומרת לי להירגע. אני כבר רגועה.‬
‫היא לא באמת אמרה "תירגעי".‬
‫אבל היא אמרה שהילדה הסתבכה.‬ ‫נוכל לנצל את זה, נכון?‬
‫בואי נחשוב על זה טוב.‬
‫טוב, את עדיין בחיים.‬
‫עברו רק שתי דקות.‬
‫קליופי אנטיגונה ברנס,‬ ‫עברת את הגבול האחרון שלי.‬
‫את סוגרת את הדלת כשיש מישהי בחדר שלך?‬ ‫זה לא עובד אצלי ככה, ואת יודעת את זה.‬
‫השוטרים חושבים שערפד‬ ‫הרג את האיש שהם מצאו ביער.‬
‫ואת יודעת על זה משהו?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫הגופה...‬
‫זה קלייטון קוק.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ואיך בדיוק את יודעת את זה, קאל?‬
‫כי...‬
‫אני...‬
‫אני הרגתי אותו.‬
‫ברור.‬
‫קאל, תתרחקי מהמפלצת.‬
‫לא. היא הרגה אותו כדי להגן עליי.‬
‫אם ג'ולייט לא הייתה עוצרת אותו,‬ ‫לא הייתי פה.‬
‫רגע, רגע. הוא פגע בך?‬
‫הוא נגע בך או...?‬ ‫-לא.‬
‫הוא איים לקחת אותי לגילדה, אז ברחתי.‬
‫הוא תפס אותי.‬
‫ניסיתי להילחם, אבל הוא היה יותר חזק.‬
‫כל האימונים שלי פשוט נעלמו.‬
‫אני יודעת להילחם במפלצות,‬ ‫אבל לא איך להילחם במישהו כמוני.‬
‫אסור היה לו לגעת בך, ואת יודעת את זה.‬
‫שום דבר לא היה באשמתך, שמעת?‬
‫אם הוא לא היה מת,‬ ‫הייתי הורג את הבן זונה הזה בעצמי.‬
‫אני חייבת לג'ולייט את חיי.‬
‫אנחנו לא ניתן למשטרה לתפוס אותה.‬
‫תעזרו לנו, בבקשה?‬
‫מתוקה, אני אסיר תודה על זה‬ ‫שאת בסדר, אבל אנחנו לא יכולים.‬
‫אנחנו לא עוזרים לערפדים, אף פעם.‬
‫אבל אנחנו לא רוצים להחמיר את מצבה.‬
‫המשטרה לא תשמע מאיתנו מי היא או מה היא.‬
‫עשר דקות.‬
‫תיפרדו לשלום.‬
‫ואז את צריכה ללכת, ג'ולייט.‬
‫קאל, לפעמים נדמה לי‬ ‫שאני נכנסתי לזה יותר עמוק ממך, אבל...‬
‫עכשיו אני לא מרגישה ככה.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫כשאנחנו לא ביחד‬ ‫אני לא מסוגלת לאכול, לישון או לחשוב.‬
‫"אני יוצאת הלילה‬
‫אני הולכת לבלות הלילה"‬
‫רוצה לנסות?‬
‫אמא, מה את עושה?‬
‫מכינה יתדות. כמה שיותר דוקרות.‬
‫התכוונתי לשאול איך את מטפלת בעצמך.‬
‫זמן לעצמך. כי הסיפור‬ ‫של אינ"ם לא נראה בריא במיוחד.‬
‫נראה לי בריא מאוד להגן על המשפחה שלי.‬
‫לא היית פה בפעם שעברה שהן השתלטו על העיר.‬
‫בתי ספר, כנסיות, הכול היה סגור.‬
‫חיינו מאחורי דלתות נעולות, כי כשיצאנו,‬
‫היינו עלולים להיחטף מהרחוב.‬
‫לעבור התעללות, להיאכל בחיים.‬
‫לא כל מפלצת היא סכנה רצחנית.‬
‫חלקן חברות מועילות ומנומסות בחברה,‬
‫שאולי שותות קצת דם.‬
‫אני גאה שגידלתי ילד מתוק, מתחשב ומכיל.‬
‫אבל כמו שאמרתי, לא היית שם.‬
‫ואם אני הייתי מפלצת?‬
‫היית שולחת את אינ"ם אחריי?‬ ‫-לא, בן. ברור שלא.‬
‫הייתי מחסלת אותך בעצמי.‬
‫אתה מבין?‬
‫הוראת "תפסו מחסה". מייעצים לכולם‬ ‫להישאר בבתים ולשמור על רגיעה.‬
‫כמו מטרה במטווח? אין סיכוי.‬
‫זה בטח רעיון של פרמונט.‬
‫טוב, אני אראה לו מה לעשות עם ההוראות שלו.‬
‫ברור שהניתוק לא הצליח,‬
‫והוא לא הצליח כי קאל איתה מרצונה החופשי.‬
‫בגלל זה רציתי להוציא אותה,‬ ‫ולהוציא אותה מיד.‬
‫בתור ילדה שכל החיים שמעה "כן, מתוקה",‬
‫"מה שתרצי, מתוקה", מאבא שלה, שמת עליה,‬
‫היא כמובן תיקח כמה זמן שבא לה.‬
‫אתה מחכה למישהו?‬ ‫-לא, אבל אני אלך לפתוח.‬
‫אבדוק מה שלום קאל.‬
‫הבאת חברים.‬
‫ידוע לנו שערפדה הרגה את קלייטון קוק.‬
‫אז למה את מביאה כסף לבית שלי?‬ ‫-כי אנחנו יודעים שזאת הערפדה של קאל.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אנחנו חייבות לצאת מפה.‬
‫קודם כול, לקאל אין ערפדה,‬ ‫אז לא תמצאו פה ערפדה.‬
‫בת המורשת הולכת עם קאל לכל מקום.‬
‫אתה חבר שלי, ג'ק,‬ ‫אבל אתה ממש מקשה עליי לתמוך בך.‬
‫המילה שלי אמורה להספיק.‬
‫בבקשה.‬
‫תן לנו לבדוק.‬
‫אין לך מה להפסיד,‬ ‫מלבד האמון של הגילדה במקרה שתסרב.‬
‫לא ממש "ביחד עד המוות", ג'ו.‬
‫השוטרים בסך הכול‬ ‫אישרו שהגופה של קוק נוקזה.‬
‫קצת מוגזם להסיק מזה‬ ‫שאנחנו נותנים מקלט לערפדה.‬
‫אל תציגי את התיאוריה שלך, את הניחוש שלך,‬ ‫כעובדה, ואז תבדקי את האישונים שלי.‬
‫הוכשרנו באותה גילדה, זוכרת?‬
‫איפה קאל?‬
‫אולי את תגידי לי, ג'ו-ג'ו?‬
‫את זאת שעוקבת מקרוב אחרי המשפחה שלי.‬
‫ערב טוב.‬
‫אני ארץ' מק'קווין,‬ ‫וערימת האפר הזאת הייתה ערפד,‬
‫שחיסלתי בזריזות.‬
‫איך עשיתי את זה?‬
‫לילדה הרעה הזאת אני קורא "שגעון המוזיקה".‬
‫הטמבל הזה לגמרי עף על עצמו.‬
‫מזל שאין לנו מישהו כזה במשפחה שלנו.‬
‫אני בטוח ביכולות שלי,‬ ‫ולפי הראיות, בצדק. יש הבדל גדול.‬
‫מה זה היה?‬
‫תיאו?‬
‫שאלתי שאלה. מה היה המבט הזה?‬
‫אתה צריך פשוט להתרכז, אפולו.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני אהיה בסדר,‬
‫ברגע שאגלה איזו בת מורשת הרגה את אמא שלי.‬
‫כמעט השארת שם את תיבת ההילוכים.‬
‫אפולו יהרוג אותי‬ ‫אם הוא ידע שגנבתי לו את המכונית.‬
‫חשבתי שאנחנו שואלות אותה.‬ ‫-אי אפשר לחזור לבית שלי.‬
‫העיר שורצת עקרות בית שמחפשות מפלצות,‬
‫ואל תיעלבי, אבל הבית שלך מלא מפלצות.‬
‫התוכנית היחידה שלי היא לצאת מהעיר.‬
‫ולאן ניסע?‬
‫יכול להיות שנצטרך עזרה כדי להחליט.‬
‫- אוליבר -‬
‫האחות האהובה עליי.‬
‫החלטת סוף סוף לעזוב את חיי השקר?‬
‫לא בדיוק.‬
‫אני לא בטוחה שאני רוצה להיות אנושית.‬
‫עושה רושם שזה לא יותר טוב.‬ ‫-זה לא.‬
‫תשמעי, אני לא רוצה להיות מניאק, ג'ולז,‬ ‫אבל אני שונא שקרים.‬
‫אני שונא שקרנים.‬
‫בני אדם הם כמו ערפדים מומרים,‬
‫אבל הם בעולם הזה רק כי הגיע זמנם להיות בו.‬
‫אוליבר, קאל ואני צריכות מקום להתחבא בו.‬
‫ולא, אני לא אעזור לך לפגוע באלינור.‬
‫אבל אתה אחי, ואני צריכה עזרה.‬
‫בואו הנה.‬
‫אם את צריכה, אני פה. כבר אמרתי לך.‬
‫ג'ולייט בדרך?‬
‫אחותי הקטנה ראתה סוף סוף את האור.‬
‫- השטן -‬
‫חטפתי את הטבעת מיד של ערפד מורשת.‬
‫תיאו, תסתכל.‬
‫הסמל ייחודי לכל שושלת.‬ ‫מעין כרטיס ביקור מסנוור וקטלני.‬
‫התכוונת לטבעת מכוערת.‬
‫אם אגלה לאיזו שושלת הסמל שייך,‬
‫אוכל למצוא את בת המורשת שהרגה את אמא שלי.‬
‫תיאו. אפולו.‬
‫היי, ג'ו-ג'ו, מה קורה?‬
‫היא מחפשת ערפדות.‬
‫אבל פתאום אני מתעניינת‬ ‫הרבה יותר במה שקורה פה.‬
‫תיקי פאראדיי?‬
‫ואני מניחה שאתה מסתתר‬ ‫במקום גלוי לעין, מר וילנואבה.‬
‫כמה זמן את ובעלך כבר חברים בגילדה?‬
‫אני אקח את זה.‬ ‫-אני אענה לעצמי.‬
‫יותר מדי זמן בשביל שאתם‬ ‫והילדים שלכם תעשו שטויות בלי אישור.‬
‫אולי את רוצה להסביר לי‬ ‫למה הבנים שלך פורצים לספריית הגילדה?‬
‫לא פרצנו.‬ ‫-את מלחיצה‬
‫את כל המשפחה שלנו‬ ‫עם מופע ההאשמות הפרנואידי שלך.‬
‫יש לך חמש דקות לסלק‬ ‫את ההאקר מהבית שלך, לפני שאדווח עלייך.‬
‫- החברה שלך לשעבר בדרך למעלה. -‬
‫- אני שולחת את תיאו להסביר לך למה. -‬
‫- ג'ק: היא לא הייתה חברה שלי. -‬
‫אין לכם מושג מה עשיתם.‬
‫שמאלה ברמזור הבא.‬
‫את בטוחה שזה רעיון טוב?‬
‫פגשתי את אחיך רק פעם אחת,‬ ‫אבל הוא משדר חוסר יציבות רציני.‬
‫כן, הוא קצת דפוק, אבל החיים שלו היו קשים.‬
‫אני אפילו לא ממש יודעת את כל הסיפור.‬
‫מה זה?‬
‫לא, לא, לא.‬
‫טוב, תירגעי.‬
‫פורסמה הוראת "תפסו מחסה".‬
‫אבא שלך יודע שאת בחוץ?‬ ‫-קאל בדיוק מחזירה אותי הביתה.‬
‫יופי. תהיי יותר מוגנת שם.‬
‫רק רגע.‬
‫אנחנו חייבים לבדוק את כולם.‬
‫כסף אמיתי. מגניב.‬
‫אי אפשר להיות זהירות מדי, נכון?‬
‫היי!‬
‫זהירות!‬
‫סליחה. זאת המכונית של אחי.‬ ‫אני עדיין לומדת לנהוג עם הילוכים.‬
‫כדאי שניסע.‬
‫לאן אתן צריכות לנסוע?‬ ‫באמת. מה אתן מסתירות?‬
‫את זה שהיא מפלצת.‬
‫אני לוקחת אותה לפגוש את המשפחה שלי.‬ ‫אני רוצה לראות את הפרצופים ההמומים שלהם.‬
‫מצחיק.‬
‫בדיחה שרק הבת של התובע יכולה לספר‬ ‫כשהעיירה תחת איום ממשי.‬
‫כן, כולנו בדחנים. כל המשפחה.‬
‫אולי אני אלווה אותך הביתה,‬ ‫ואספר לאבא שלך איך קרעת אותי מצחוק?‬
‫לא, את לא חייבת.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫אני צריכה לדעת מתי התחלנו לשקר אחד לשני.‬
‫אמא, בבקשה אל תשימי אותי באמצע.‬
‫בסדר. הנה אחיך.‬
‫פתחת את דלת הביטחון, תיאו?‬
‫אני אפילו לא יודע מה להגיד.‬
‫אנחנו יכולים לעבור כל דבר.‬
‫כל דבר...‬
‫כל עוד לא נשקר אחד לשני.‬
‫מאז היום שבו נולדת, אמרתי לך...‬
‫לא היית שם כשנולדתי.‬ ‫-תיאו.‬
‫היא לא הייתה שם.‬
‫אני לבד בסיפור הזה.‬
‫אני עדיין לא יודע מי הרגה את אמא שלי,‬ ‫ולאף אחד בבית הזה אפילו לא אכפת.‬
‫טעיתי.‬
‫היא לא התכוונה, ואתה יודע את זה.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אחיך צריך להתמודד עם זה בדרך שלו.‬
‫את יכולה פשוט לתת לי להיות לבד?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני יכולה.‬
‫בוא הנה.‬
‫אני יכולה. הנה.‬
‫עכשיו...‬
‫אני לא מתכוונת להיות חסרת רגישות,‬
‫אבל מה שעשית היום לא הולך להיעלם.‬
‫בוא, אפולו.‬
‫לא ידעתי שאתה מרגיש ככה.‬
‫או שלא חשבת שאתה יכול לדבר איתי על זה.‬
‫אחרי הניתוק,‬ ‫התחלתי לראות חזיונות של אמא שלי.‬
‫אז התחלתי לחפש בארכיונים,‬ ‫ואני עדיין לא יודע.‬
‫אנחנו נמצא את הדבר‬ ‫שעשה את זה לאמא שלך, ונשמיד אותו.‬
‫אני איתך, אחי.‬
‫נראה לי שאני מכיר מישהו‬ ‫שיכול לספר לנו על הסמל.‬
‫השוטרת גארווי.‬
‫רק וידאתי שהן מגיעות‬ ‫למקום שאליו הן נוסעות.‬
‫תודה, כבר התחלתי לדאוג.‬ ‫-תיארתי לעצמי.‬
‫תישארו בפנים, תשמרו על עצמכן.‬
‫אני חושבת שמצאתי את המפלצת.‬
‫אלינור פרמונט.‬
‫זה מסובך,‬
‫אבל יש בינינו איזה עניין.‬ ‫-היא לא תיתן לנו מידע.‬
‫עם גישה כזאת,‬ ‫לא תקבל פה שום דבר חוץ מבירה.‬
‫אני אמור לסמוך על התוכנית של מי‬ ‫שהכניס מְזָמֵן לתוך הבית?‬
‫יום אחד תשחרר את זה‬ ‫ותבין מי אני מנסה להיות,‬
‫במקום להתמקד בטעות שעשיתי.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬
‫אבל או שהיא תיתן לנו שם,‬ ‫או שהיא תקבל יתד בלב.‬
‫זה אולי לא יהרוג אותה,‬ ‫אבל אשמח לצפות בה סובלת.‬
‫קיבלתי החלטה פיקודית.‬ ‫אתה נשאר פה, אני נכנס פנימה.‬
‫לא. אין מצב.‬ ‫-אתה לא מכיר את אלינור כמוני.‬
‫היא מורכבת, חכמה וסקסית.‬ ‫בעצם אנחנו דומים מאוד.‬
‫התחלנו.‬
‫תשמע, אני בסך הכול אומר שאני מבין אותה.‬
‫אם אתה סומך עליי, סומך עליי באמת,‬
‫תן לי לעשות את הקטע שלי.‬ ‫אני אשיג מה שאנחנו רוצים.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא רוצה להיות פה‬ ‫ממש כמו שאתם לא רוצים אותי פה.‬
‫ג'ולייט, מה נכנס בך שהבאת אותה לבית שלנו?‬
‫אנחנו נלך ברגע שהשוטרת המסייעת מדי תיסע.‬
‫את נשארת בבית.‬ ‫כל השוטרים בעיירה מסיירים ברחובות.‬
‫הם יודעים שערפד הרג את מי שנמצא ביער.‬
‫אנחנו לא קוברים גופות.‬ ‫אנחנו חכמים מדי בשביל זה.‬
‫זה לא היה רעיון של קאל.‬
‫בבקשה אל תגידי לי שהרעיון האווילי עד גיחוך‬ ‫היה שלך.‬
‫הוא היה שלי.‬ ‫-טוב, הוא מטומטם.‬
‫מרגו...‬ ‫-מה?‬
‫וואו. את נוראית.‬
‫עושה רושם שהגעתי בזמן לדז'ה-וו.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫נכון, אני אמור לחכות להזמנה, נכון?‬
‫אל תהיה מגוחך.‬
‫אוליבר, ממש סליחה. הייתי בדרך.‬
‫זה בסדר, ככה הנחתי.‬
‫אבל אז לא באתן, אז חשבתי‬ ‫שבטח צריך להציל אתכן מהמשטרה.‬
‫תעזרי לי, בבקשה, להבין למה נסעת אל אוליבר.‬
‫היא התקשרה אליי. היא ביקשה ממני עזרה.‬
‫קדימה, ג'ולז.‬
‫תזמין את עצמך לצאת.‬
‫אחרת מה יקרה? תנדו אותי?‬ ‫כבר בזבזת את הקלף הזה, באש.‬
‫הם הולכים ללכת מכות?‬ ‫-כן.‬
‫תפסיקו, שניכם.‬
‫תירגעי. אבא רק רוצה להתגושש קצת.‬
‫לא חשבתי שיש לך את זה, קשישא.‬
‫אתה לא רוצה לשחק משחקים‬ ‫עם מה שיש בתוכי עכשיו.‬
‫סבתא הפכה אותך לגול?‬
‫תמיד רצית, אבל אני לא מאמין שהיא הסכימה.‬
‫המלכייה בטח כמעט הקיאה כשהיא נכנסה לתוכך.‬
‫אלינור ממש תתאכזב‬ ‫אם היא לא תהיה פה כשתהרוג אותי.‬
‫תעזוב אותו, מותק.‬
‫אתה עדיין עם אותו שקר?‬
‫כשתיקח אחריות על ההתנהגות שלך,‬ ‫אז נוכל לדבר.‬
‫עד אז, צא החוצה.‬
‫תגידו לג'ולז שהיא יודעת איפה למצוא אותי.‬
‫ואני יודע איפה למצוא אתכם.‬
‫תוציאו אותה!‬
‫- לא בשכונה שלי‬ ‫הצילו את הילדים -‬
‫- לא לערפדים!‬ ‫בני האדם מעל הכול -‬
‫תוציאו אותה!‬
‫באני, מה בדיוק את עושה?‬ ‫-אמרתי לך, אני שומרת עליך.‬
‫את מתנהגת כמו גזענית שונאת מפלצות.‬ ‫זה לא ישמור עליי.‬
‫זה לא ישמור על אף אחד בעיירה הזאת.‬
‫אתה יודע מי זאת.‬
‫את שומעת את עצמך? את מאשימה את הבן שלך?‬
‫ידעת שיש ערפדה בבית הספר שלך, ולא אמרת לי.‬
‫כי הלב שלה טוב.‬
‫אז זאת באמת היא. ידעתי.‬
‫מישהי בשם קליופי חייבת להיות ערפדה.‬
‫אני אסגיר את עצמי.‬
‫זאת הדרך היחידה לסדר את זה.‬
‫תפסיקי.‬
‫הלוואי שיכולתי לחזור.‬
‫להחזיר את הכול להתחלה.‬
‫לנשיקה הראשונה שלנו.‬
‫בכל מקרה זה היה נגמר בדיוק ככה.‬
‫תוציאו אותה!‬
‫אם אתה מחפש את אמא שלך, היא בדשא מלפנים.‬
‫אני יודע. ניסיתי לדבר איתה, אבל...‬ ‫לא יודע.‬
‫אני פשוט לא מאמין.‬ ‫-היא כל כך סיבכה את המצב.‬
‫אני יודע.‬
‫היא אמא שלי, ואני אפילו לא מזהה אותה.‬
‫אני לא מסוגל להיות איתה באותו בית.‬ ‫-אולי תבוא לגור פה.‬
‫כבר התקשרתי לאבא שלי.‬
‫הוא ראה את באני בחדשות,‬ ‫והוא רוצה שאבוא לגור איתו קצת.‬
‫הוא איים לתבוע אותה אם היא לא תיתן לי.‬
‫זה טירוף, אתה לא יכול ללכת.‬ ‫-אם תישארי פה, זה טירוף.‬
‫יש מחסומים לחיפוש מפלצות בכל מקום.‬ ‫-אנחנו יודעות.‬
‫עם בדיקות כסף והכול.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫אולי כדאי שתבואי איתי.‬ ‫-הם פשוט ימצאו אותי שם.‬
‫אף אחד לא מחפש אותך.‬
‫הן צועקות, "תוציאו את המפלצת".‬
‫כן, אבל את המפלצת שהן רוצות.‬
‫סליחה שאני מפריע בכזאת שעה,‬
‫אבל באני וילר ועקרות הבית הנואשות שלה‬ ‫הורסות לי את הדשא.‬
‫אני מאמין שכמה צפירות ופנסים יספיקו.‬
‫הבעיה היא שאני לא בתפקיד.‬
‫שלום, סבסטיאן.‬
‫ברניס?‬ ‫-נכון, באש.‬
‫באני, רק לפני כמה שבועות‬ ‫צליתי סלמון שדגתי בעצמי‬
‫ותירס שאת גידלת בעצמך‬ ‫במדורה הענקית שמרגו החליטה‬
‫שאני צריך לעשות ביום האב האחרון.‬
‫אולי אנחנו צריכים בסך הכול‬ ‫לשבת ולאכול ביחד כדי להיזכר‬
‫מי אנחנו באמת.‬
‫אני אגיד לך מי אנחנו.‬
‫מספיק שבעלי ואני נתקשר בטלפון, ואת תיעצרי‬
‫בחשד לאיומי טרור נגד תובע מחוזי,‬
‫כי לחוק ולסדר יש עדיין משמעות בעיר הזאת.‬
‫אמא שלי תמיד אמרה לי‬ ‫ללבוש תחתונים נקיים כל יום,‬
‫כי אין לדעת מה יקרה.‬
‫אז נראה שמה שיקרה היום זה שאני אלך למעצר.‬
‫אתה לא יכול לאכול אותה.‬
‫תתקשר למפקדת המשטרה, ותגיד לה‬ ‫להעיף את המשוגעת הזאת מהדשא שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אבל העדפתי את הדרך שלי.‬
‫אנחנו ברחוב ריוור.‬
‫כפי שרואים מאחוריי, פקקי התנועה‬ ‫משתרכים לאורך קילומטרים.‬
‫העומס נגרם בחלקו עקב העובדה שהמשטרה‬
‫הקימה מחסומים לאיתור מפלצות.‬
‫הנסיעה שלי מחר לעבודה תהיה קלילה.‬
‫את יכולה תמיד לקחת יום מחלה.‬
‫תגידי שיש לך קדחת מפלצות.‬
‫מה להביא לך?‬ ‫-...נמשיך לדווח על התפתחויות...‬
‫מה שהיא שותה.‬
‫...כאן ריטוויק דוואלי מערוץ החדשות...‬
‫בבקשה.‬ ‫-...מספר 1 בסוואנה.‬
‫לחיי לא להרוג ולא להיהרג.‬
‫לפחות הלילה.‬
‫מי היה מאמין שהמקושקשות האלה‬ ‫יצליחו לעשות דבר כזה?‬
‫כן, כל העיירה מתחבאת בגללן הלילה.‬
‫אני לא יודע מה איתך,‬ ‫אבל אני לא צריך להיות בשום מקום.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אפולו מתנהג כמו אפולו.‬
‫אני לא ממש במצב רוח של איטיות.‬
‫מה זה?‬ ‫-מתנה מאמא שלי.‬
‫מה זה?‬
‫סמל השושלת שלך.‬
‫אתה מכיר את מסורות המורשת.‬
‫ואת מכירה את המסורת?‬ ‫סמלים של שושלות אחרות?‬
‫אני יכולה להגיד לך.‬
‫אבל אני אצטרך לנשוך אותך קודם.‬
‫כן, אני מוותר.‬
‫ראית פעם סמל עם סהר אדום?‬
‫אני סתם סקרן.‬ ‫-תהיה סקרן בדרך אחרת.‬
‫ככה אתה עוזר לי?‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫טמנת לי מלכודת.‬
‫לא הייתי עושה דבר כזה.‬
‫זה לא מה שקורה פה. תיאו, לך מפה.‬ ‫-הטיפשים תמיד מפילים אותי.‬
‫איך קראת לי?‬
‫תוריד אותה!‬
‫תקע בה יתד!‬
‫סליחה! לא התכוונתי, אני...‬
‫בבקשה, תישאר איתי.‬
‫תישאר איתי.‬
‫הדייט הראשון הבא שלנו יהיה הרבה יותר טוב.‬
‫מהדייט הזה אתם לא תזכרו יותר מדי.‬
‫תיאו...‬
‫היא צריכה ללכת.‬ ‫-כשהאינ"מיות בחוץ? לא.‬
‫לא יודעת איך נכנס לראש‬ ‫המחומצן שלהן הרעיון שהיא ערפדה,‬
‫אבל זה לא בידיי.‬ ‫-אמא, תקשיבי.‬
‫אתן לא יכולות להיות ביחד.‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫תשחררי את זה.‬
‫אמא שלך צודקת.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫להסגיר את עצמי.‬
‫שיעשו לי את אחת מהבדיקות שלהן.‬ ‫אני אעבור אותה.‬
‫אחר כך בטח יעצרו את המשפחה שלי,‬ ‫יחפשו לנו בבית.‬
‫את יודעת מה ימצאו שם?‬ ‫-ריהוט לא תואם?‬
‫נשק.‬
‫כסף.‬
‫והתוכנית לתקיפת‬ ‫כל ערפדי המורשת במסיבה שלך.‬
‫כמה זמן את חושבת‬ ‫שיעבור עד שהם יפרצו לבית שלכם?‬
‫אם זה ייפול עליי ועל המשפחה שלי,‬ ‫זה ייפול על כולנו.‬
‫אל תצאו מהחדר.‬
‫מה קרה?‬
‫ממש תכננתם תוכניות?‬
‫כן, זה חלק מהעבודה.‬
‫"על מי שנלחם במפלצות‬ ‫לדאוג שלא יהפוך למפלצת בעצמו."‬
‫פרידריך ניטשה אמר את זה.‬
‫אני יודעת, אבל לשמוע אותך אומרת את זה...‬
‫זה לא משנה. אנחנו לא יודעים‬ ‫איך להרוג ערפדי מורשת, זוכרת?‬
‫יום אחד, תגלו איך.‬
‫במילים אחרות, אם אתה צייד מפלצות...‬
‫ייתכן שהמעשים שלך הופכים גם אותך למפלצת.‬
‫הלב שלי מוגן איתך?‬
‫לנצח.‬
‫אני חייבת להזהיר את המשפחה שלי.‬
‫מה עם האישה מהגילדה?‬
‫אם תתקשרי להורים שלך, היא תדע שאת פה.‬
‫אני אתקשר לתיאו. הוא ידע מה לעשות.‬
‫תיאו?‬
‫זה אני, קאל.‬
‫קרה משהו לתיאו.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬