EN NETFLIX-SERIE
"For mye honning er veldig deilig, men man får vondt i magen av det.
Så elsk med måte."
Romeo og Julie, akt to, scene seks.
Men "elsk med måte"?
Trodde Shakespeare virkelig at en forelskelse kan modereres,
at det er mulig å forhindre at hjertet renner over?
Apollo.
Hold dere unna den borteste. Noen fester skikkelig i den.
Apollo?
-Theo. -Hva i Lilits navn?
Hva feiler ham? Theo, våkn opp!
-Han hører deg ikke. -Theo! Hva skjedde med ham?
-Jeg vet ikke. Jeg husker det ikke. -Hva mener du? Hva skjedde med Theo?
Som sagt, husker jeg det ikke.
Faen.
MAMMA RING MEG NÅ!
Foreldrene dine leter etter deg. Din mor fortalte at jeg hadde vært der.
Våre hjerter motiverer oss. Plikt og logikk viser oss veien.
Hva? Resiterer du virkelig Laugets trosbekjennelse, Apollo?
Ja, Calliope, det gjør jeg. Fordi jeg vet ikke annet råd.
Våre hjerter motiverer oss. Plikt og logikk…
Dere må komme dere vekk. Politiet leter fremdeles etter deg.
Portforbudet gjør det lett å avhøre folk i gaten.
-Broren min! -Det finnes ingen ord.
Ingenting jeg kan gjøre.
Jeg vil ha mobilen min.
-Ok. -Gå. Jeg er rett bak deg.
HJERTESTOPPER 23
-Hva skal vi si? -La meg fortelle dem det.
-De burde høre sannheten fra meg. -Hva er sannheten, Apollo?
Theo er død. Jeg er ansvarlig.
-Det eneste som betyr noe. -Det gir ingen mening.
De vil spørre hva som skjedde, men det husker du jo ikke.
Ok, hør… Ok, vent.
Han var stor. Han hadde muskler. Han grep halsen min. Jeg sa: "Så sterk."
-Så kastet han meg. -Den har jeg hørt før.
-Faren deres vil ha biffene deres. -Sistemann til møllen, får sist malt.
Broder, jeg fortalte mor og far at du reddet livet mitt under raidet.
Hva?
Han hevder at dere beseiret en kroppsbygger-vampyr.
-Ja, den fyren. -Han var stor som en okse.
Callie, du var ikke der, men han hadde nærmest støttenner.
-Jeg lever fordi Apollo passet på meg. -Ok.
"Callie"? Du har aldri kalt meg det før.
Aldri.
-Fortell oss det siste du sa til ham. -Jeg… Jeg husker ikke.
"Jeg husker ikke." Ikke vær blyg. Du vet hva du sa.
-Kom an. -"Har du tatt steroider, blodsuger?"
Litt raskt tilsyn.
Så det nattekrypet som du aldri skal se igjen,
informerte meg i en SMS at Paolo skulle hente deg hos henne.
Og politiet i Savannah ringte. Du er ikke ettersøkt i Cook-saken lenger.
-Det lønner seg å ha kontakter. -Nå vet vi at Lauget stoler på oss.
-Så jeg tror alt er i orden. -Fordi han fikk monsteret ut herfra.
Men hun burde aldri ha vært her.
-Er du ok, Theo? -Ja, bare litt halsbrann.
Er du sikker?
Ja, skal legge meg nedpå litt. Unnskyld meg.
-Si fra om du vil ha noe, ok? -Ok.
Tåler ikke gutten litt halsbrann? Kan du sende meg bollene, skatt?
Herregud.
Stol på meg, så oppnår vi målet vårt.
Hva i helvete, søtnos, du traff nesten bilen min.
-Kanskje jeg burde ha gjort det. -Du høres sur ut. Har du spist i dag?
-Hvor fant du den? -Hvor la du den igjen?
Ro ned med avhøret, Sebastian Junior.
Jeg hadde nylig en fin middag,
og din surmuling vil gå ut over fordøyelsen min.
Jeg stilte et spørsmål, og jeg vil ha et svar.
-Elinor! -Juliette!
Ok. Jeg er utslitt, svett, og jeg trenger en dusj.
Men hvis du har et poeng, skal du få komme med det.
Calliope er sønderknust.
Og jeg kan ikke rette på det.
Du visste at jeg elsket henne, men ødela familien hennes.
Hun vil aldri komme seg over dette, og det gjelder for hele Burns-familien.
Hva med din egen familie, Juliette?
Familien hennes forsøkte å drepe meg,
men du er så besatt av denne jegerjenten at du ikke bryr deg om din egen søster.
Uansett hvor mye trøbbel du skaper, og hvor mange liv du ødelegger,
angrer du aldri.
Det er som om du ikke føler…
I Lilits navn! Jeg er så lei av å diskutere moralitet med deg.
Vi er fødte vampyrer. Vi følger ikke regler. Vi lager dem.
Du er en forvirret og fjollete versjon av oss,
og jeg er slik vi burde være.
Det er umulig å lære deg noe.
-Og jeg er lei av å prøve. -Jeg skjønner.
Det er nå manipulasjonsdronningen overbeviser meg at jeg er problemet.
Men sannheten er sannheten, og jeg er så lei av dette.
Jeg er en idiot som ikke skjønte det før nå.
Du er en sjelløs morder, og jeg er ferdig med deg.
God natt.
Og pell deg ut.
Vil du leke sannheten sårer?
Verken du, meg, vår far, som fremdeles skifter ham,
eller Burns-brødrene ville ha endt opp her
om du bare hadde tappet den jegerjenten.
Eller bare holdt deg unna henne.
Så alt som har skjedd med oss, skjedde fordi du ikke gjorde det rette.
Theos blod er på dine hender.
Da er vi blitt kvitt én Burns. Fire igjen.
-Jeg vil aldri tilgi deg for dette. -Du bør håpe at jeg tilgir deg.
-Kan ikke tro at du avslo denne. -Jeg er ikke særlig sulten.
Jeg skal se om Theo er ok.
Vi ville faktisk… snakke med deg.
Kan vi få litt tid alene med din søster?
-Jeg er ikke ferdig med maten, så… -Men du sa jo nettopp…
Ok, spis. Kom, Cal.
Vi er bekymret, jenta mi, og du har vært i helspenn.
-Det gjør oss mistenksomme. -Vi må anta vampyren er involvert.
Nei. Jeg har bare mye å tenke på.
Calliope, det har vært for mange løgner her i dag,
og tålmodigheten min har tatt slutt.
Selv om Lauget renvasket deg, holder de likevel et øye med oss.
To biler har passert flere ganger.
-Og vi vet at det er dem. -Nye regler.
-Du får ikke forlate huset uten én av oss. -Og vi skal kjøpe deg en ny mobil.
Du må gi oss din gamle i kveld.
-Takk for middag, mamma. -Ja. Ingen årsak, vennen.
Kom an.
Cal, å være nær henne utsetter familien vår for fare.
Siden atskillelsen ikke skilte dere, må vi gjøre det som må gjøres.
Ok. Ja, jeg forstår. Det er greit.
-Er jeg unnskyldt? -Ja.
Og la døren til rommet ditt stå åpen så vi kan sjekke at du er der.
-Ja, inntil vi forlater byen. -Ok. Jeg skal gjøre det.
POLITI
Hendene i været nå!
Sebastian?
Hva skjer her? Dere kan ikke komme inn i mitt hjem.
Unnskyld. Hvem leder dere? Hvem…? Hvor er ransakingsordren?
-Hvor er ransakingsordren? -Pappa!
-Før henne vekk! -Hvor er ransakingsordren?
-Elinor! -Slipp henne!
Jeg er Savannahs statsadvokat. Ikke kom inn uten en ransakingsordre.
Elinor! Ikke slåss. Ikke si et ord.
Jeg skal ringe min advokat. Du vil være hjemme om en time.
-Kanskje han ikke var død. -Han var død.
-Jeg blir kvalm. -Hva gjør dere to?
Hva i helvete?
Theo?
Theo!
-Hjelp meg. -Nei. Jack!
Herregud. Det er ok, vennen.
Nei. Se på meg.
Jack! Vær så snill, vennen.
Nei! Jack!
-Slipp meg! -Stopp!
-Slipp meg. -Nei.
Theo, ikke stritt imot! Vær så snill, ikke stritt imot.
Vær forsiktig. Ikke skad ham. Theo.
Hjelp meg å forstå hvordan dette skjedde.
-Hvis dere vet noe, ut med det. -Nei, vi vet ikke noe om dette.
Cal, se på meg, vennen.
Gå opp, ok? Du burde ikke se din bror sånn.
Jo, det burde hun. Hun må se hva vampyrer egentlig er.
Hvorfor hun må holde seg unna den blodsugeren.
Han er hennes bror, Jack.
-Nei, det er han ikke. -Pappa.
-Ikke nå lenger. -Hvorfor sier du det?
-Mamma! Hvorfor sier du det? -Bli med meg.
-Kom, det er ok. -Mamma, han tar feil!
-Gjør som mamma sier. -Theo!
-Theo! Mamma… -Kom, vennen.
-Cal! -Han tar feil!
-Theo! -Cal.
-Theo! -Kom, vennen.
-Ms. Fairmont… -Nei. Advokat.
Sikker på at du ikke vil prate?
Det er sikkert nå du sier at hvis det er noe jeg vil fortelle,
bør jeg gjøre det nå.
Det er noe jeg vil si.
Marinara-flekkene på slipset ditt er prikk like de du har på tennene.
Livet bak lås og slå er hardt for en så vakker og ung pike.
Bra at jeg aldri vil erfare det.
Det er sikkert min advokat.
Det var på tide.
Det holder, etterforsker. Så alt har gått riktig for seg?
Advokat.
Hun har advokat. Slå det av.
Skal du ikke si: "Jeg protesterer"? Eller noe som er like uforskammet?
Jeg protesterer mot ditt uflidde hår,
ditt frastøtende nærvær og ditt dumme glis.
Jeg kan ikke tro at Juliette hjalp deg med dette.
-Er det det du tror skjedde? -Hun hadde ikke klart det alene.
Og det er ditt skjebnesvangre lyte.
Ditt overmot får deg til å undervurdere alle.
Du knuste sjelen hennes.
Du ga henne en grunn til å hate og tilintetgjøre deg.
Så hun gjorde det.
Jeg prøvde å forme min lillesøster riktig.
Slik mor formet meg.
Sårede dyr er farlige. Spesielt når de vet hvor likene er.
Husker du Mr. Green?
Jeg elsket ham. Jeg tryglet mor…
Margot… la meg ta ham med hjem.
Jeg var to år. Men du hatet ham.
Akvariet hans stank som en kloakk. Helt ufattelig at du har den ennå.
Klandrer du virkelig meg for din dumme skilpaddes død?
Snakk om skadelig maskulinitet, Oliver.
Nei da, jeg drepte ham… med mine fem år gamle hender.
Med litt hjelp av min manipulerende og ondsinnede tvillingsøster.
Men la oss ikke glemme leirlederen vår, Stephanie.
Og supersnille dr. Deborah, terapeuten vår.
"Tøm henne så slipper du å ta de ekle pillene," sa du til meg.
Og du felte ditt første bytte.
-Ingen årsak. -Du er en sosiopat.
Du fikk alle til å tro at jeg var ond. Men du stod bak alt sammen.
I eksil forsøkte jeg å besvare ett spørsmål:
-"Hvorfor?" -Du fokuserte på det?
Snakk om å kaste bort fem år av ditt liv.
-Du kunne faktisk ha studert jus. -Ja.
Kan du fortelle meg det, Elinor?
-Jeg må vite det. -Så du må vite det?
Ja.
Jeg hadde bare lyst.
Når pappa får vite at du var her…
Unnskyld? Sa du pappa?
Elinor, du burde ha fulgt med da de sendte meg til Praha.
La meg tippe.
Pappa ba deg tie og være en god Fairmont.
Og mamma sa at alt kom til å ordne seg, ikke sant?
-De vil ikke etterlate meg her. -De har allerede gjort det.
Det er et matriarkat.
Og det viktigste er å verne om omdømmet til Malkias vokter.
Jeg vil elske å se deg få svi.
Jack. Skatt. Gjør meg en tjeneste og flytt deg vekk fra det skapet.
-Hvorfor? -Du gjør meg nervøs.
Hvordan kan du være så rolig når hele verden går under?
Jeg har ikke råd til annet. Det er slik vi har gjort det, skatt.
Når én er svak, er den andre sterk.
Og hvem av oss er den svake nå?
Noen må sørge for at du ikke vil bruke noe i det
på vår sønn.
Det ville betrygge meg om du satte deg så vi kan finne en løsning på dette.
Det er ingen løsning, Tee.
Min sønn, mitt blod…
…kan ikke være en slik skapning.
-Jeg kan ikke tillate det. -Jeg forstår ikke engang hva du mener.
Du kan ikke tillate det? Men hva annet kan vi gjøre?
-Du vet hva jeg mener. -Nei, fordi du skal ikke gjøre…
-Jeg må drepe ham, Talia! -Du får ikke drepe vår sønn!
Vampyren i kjelleren er ikke min sønn.
Han er fremdeles Theseus Burns, Jack. Oppkalt etter din bestefar og oldefar.
-Han kan ikke leve… -Over mitt lik!
Sånn. Du tvang meg til å si det.
Du vil drepe vår sønn over mitt lik.
Du er utslitt.
Kanskje du bør legge deg.
Vi har mistet to av våre barn. Søvn er det siste jeg tenker på.
Vi har ikke mistet dem.
Oliver er Oliver. Jeg håper at han vil bedre seg, og Elinor…
-Kanskje hun vil lære i fengsel. -Hvorfor skal hun bli der?
Hun tapper mennesker for moro skyld og har evnen til å slette minner.
Jeg må si, skatt, at du er veldig fattet for en som kan miste alt i begge verdener.
-Hun vil ikke gjøre det. -Hvorfor ikke?
Det handler om makt for Elinor.
Hun ønsker å være vokteren.
Hun vil ikke massakrere en politistasjon og bli forvist av klanen som følge av det.
Jeg husker din mor ropte at du kom til å angre
om du fikk barn med vampyren du skapte.
Kanskje hun visste noe vi ikke gjorde, at vårt blod ikke burde blandes.
Bare tøys. Du vet at mor er trangsynt.
Var.
Vi viser vår kjærlighet på ulike vis, men jeg elsker barna våre, Sebastian.
-Inderlig. -Men du må passe på Emerald Malkia.
Jeg vet det, og vokteren sverger å ofre livet for å beskytte moderslangen.
Elinor var den neste vokteren, men hun var like skjødesløs.
-Hun får bli der hun er en stund. -Hva med de fødte vampyr-familiene?
Det er seks måneder til rådet i Budapest.
Det gir oss mye tid til å dikte opp en rimelig grunn til mors forsvinning.
Inntil da… fokuserer vi på Juliette.
Hun er håpet vårt.
-Hun vil ikke leve som oss, skatt. -Hun må bare legge jegerjenten bak seg.
Og det vil hun.
-Ung kjærlighet varer aldri. -Vår gjorde det.
Det er dette jeg vil ha fra deg de neste tusen årene.
Et tusen? Du lovte meg en evighet.
Gi deg.
Fryktelig sent for en levering, ikke sant?
Hva foregår?
En født vampyr-vakt. Han leverte dette.
"Du informeres hermed at de fødte vampyrenes råd utfordrer
Davina Atwoods dugelighet som Malkias vokter.
Som den neste vokteren innkalles du av rådet første mandag etter nymånen."
Det er om to dager.
Ok, la oss ikke få panikk. Vi har to dager å finne en løsning på.
En løsning? De fødte vampyrenes råd utfordrer mor sin dugelighet som vokter,
og hun vil neppe forsvare seg selv ettersom du spiste henne.
Hold deg unna min sønn, for faen.
Gjør det vondt? Et dumt spørsmål.
Dette er min skyld. Jeg forårsaket dette, og jeg…
Jeg skulle bare ønske at jeg husket hvorfor eller hvordan.
Beklager.
Kom an, tenk, Apollo. Kom an, fokuser.
Jeg husker at jeg drakk med Elinor.
Men jeg var edru. Jeg tok bare én slurk.
Jeg ville ha forsøkt å hjelpe deg. Jeg vet at jeg ville ha forsøkt.
Hun… Hun er involvert på et vis.
Hører du meg? Hoi!
Theo, slipp meg!
Skal du drepe meg? Gjør det!
Jeg fortjener å dø. Dette skjedde på grunn av meg.
Beklager. Gjør det. Beklager.
Theo, ikke gjør det! Theo!
Theo!
Faen!
Theo!
Vent, stopp!
Theo, stopp!
Theo, jeg vil ikke slåss.
Theo, dette er ikke deg. Jeg vil ikke slåss.
Vær så snill, slutt før du bli skadd.
Herregud.
-Et øyeblikk! -Vent!
Vær så snill.
Det er ikke hans skyld. Han er forvirret… og sulten.
Han er nyskapt.
-Din søster gjorde dette. -Jeg kan hjelpe ham.
Hvordan kan et monster hjelpe?
-Får jeg gå nærmere? -Så absolutt ikke.
For en nyskapt vampyr er alle lyder altfor skarpe.
Blodtørsten er umettelig.
Den klarer ikke å tenke før den har drukket av…
…den som skapte den.
-Cal. -Du stod bak dette?
-Nei. -Du forvandlet min bror?
-Kan du bli med meg…? -Beklager.
-Jeg kan forklare… -Hva, Juliette? Hva kan du si?
Han ba meg om hjelp.
Hjelp meg.
Jeg forsøkte å tappe ham, så han fikk dø med verdighet.
Hvil i fred.
Elinor er ansvarlig for Theos død.
Jeg ville bare rette på det så godt som jeg kunne.
Så godt som du kunne? Trodde du at du var en frelser?
Nei. Jeg visste ikke hva jeg hadde gjort.
-Jeg ville aldri ha… -Du forvandlet broren min til et monster.
Du visste at han ikke ba om det. Så slutt å late som du er uskyldig.
"Jeg vet ikke hva jeg er eller hvordan dette funker."
Da du bet ham, visste du at han kunne bli forvandlet.
Sant eller ikke?
La oss anta at det er sant. Vet du hva mer som er sant?
Du forvandlet ham til en skapning som han er opplært til å hate og drepe,
som den som drepte hans mor.
-Det var ikke ditt valg. -Nei! Jeg vet det, og jeg er lei for det.
-Det hjelper ikke min bror. -Jeg vet det.
Så hvorfor står du her ennå?
-Vær så snill, dra. -Cal.
-Nå! -Ikke gjør dette!
Dette er det Elinor ønsket, det de alle ønsket, å skille oss.
Tror du jeg bryr meg om familien din? La meg gjøre dette klinkende klart.
-Hold deg unna meg, for faen. -Jeg elsker deg.
Og jeg vet at du elsker meg. Du kan ikke bare skru av de følelsene.
Jeg sier det ikke igjen.
Du kan stake meg om det vil hjelpe, men du vet at jeg ikke kommer til å dø.
Det stemmer. Du er et helt spesielt monster.
Men jeg skal vie resten av livet mitt til å finne ut hvordan jeg kan drepe deg
og alle fødte vampyrer.
Jeg er lei for det.
Hun må se hva vampyrer egentlig er.
Hvorfor hun må holde seg unna den blodsugeren.
Jeg må drepe ham!
Vi har ikke noe valg. Vi dreper ham i kveld.
Pappa, vær så snill. Jeg skal ikke…
-Gi meg teipen. Skynd deg. -Pappa…
-Nei! -Jeg vil ikke høre det.
Et sånt beist drepte moren hans.
Theo og jeg lovte hverandre at vi skulle hevne henne.
Vi snakket om våpnene vi skulle bruke.
Vi skulle feire det.
Med en 16 år gammel skotsk whisky som vi skulle sprette for å ære henne.
-Jack, vår sønn er syk. -Min sønn…
Min sønn… som jeg elsker av hele mitt hjerte,
ville ikke ønske å leve slik.
Hvis jeg elsker ham, må jeg drepe beistet som har overtatt ham.
Jeg er Theos mor, Jack.
Jeg er Theos mor, Jack!
Og jeg har vært det siden han var sju!
Jeg kan ikke bare stå og se på mens du dreper babyen min.
Apollo, hjelp din far å forstå at vi ikke skal drepe broren din.
Vær så snill.
Jeg vil ikke leve i en verden uten min bror…
…men min bror er død.
Pappa har rett.
Jack, vi har alltid vært enige. Alltid.
Så jeg vet ikke. Kanskje jeg tar feil.
Hvis du sier at jeg tar feil, og du virkelig tror det,
skal jeg støtte deg, men hjertet mitt…
-Hjertet mitt! -Kom hit.
Ok.
Beklager.
Jeg elsker deg og vil alltid savne deg.
Burns-brødrene for alltid, ikke sant?
Burns-brødrene for alltid. Jeg er lei for det.
Jeg må ta farvel med ham, og jeg vil gi ham nådestøtet.
-Nei. Ikke aktuelt. -Jo.
Du skal få litt tid alene med ham. Og så gir vi ham nådestøtet sammen.
Ok. Sammen.
Ok.
Du betyr alt for meg.
Siden den første gangen jeg så deg…
…har du vært hjertet mitt.
Du blir ikke kvitt meg hvis din far og jeg ikke gifter oss. Vet du hvorfor?
Fordi jeg elsker deg… av hele mitt hjerte.
Hele mitt hjerte.
Faen.
Hva har du gjort, Tee?
RINGER TEE…
Dette er Talias mobilsvar. Legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Akt to, scene seks:
Broder Lorenzo råder Romeo at uventede gleder tar brått slutt.
-Juliette! -"Så elsk med måte."
Nå forstår jeg hva han mente. Jeg forelsket meg for dypt.
Hadde jeg aldri møtt Juliette Fairmont, kunne jeg kanskje ha elsket med måte.
Hadde jeg aldri møtt Calliope Burns, kunne jeg kanskje ha elsket med måte.
Og jeg ville aldri ha følt så mye smerte.
Ok. Kom an. Det går bra.
Nei. Det går bra.
Kom.
Du vil alltid være min sønn.
Uansett hva som skjer.
Du vil alltid være min sønn. Ok?
Jeg vet at du trenger blod, men ikke skad noen, ok?
Bare vær forsiktig. Du er en erfaren kriger.
Du vet hvordan å unngå krigere.
Og aldri glem at her inne er du et menneske.
Ok? Skatten min.
Takk for dette, Oliver.
Du er den beste moren jeg har møtt. Deg hjelper jeg med glede, Ms. Talia.
-Dette er min sønn. Forstått? -Skal ta meg godt av ham.
Det er ok. Velkommen til din nye familie, bror.
Vennligst, du først.
Jeg kom hjem av én grunn, Theseus.
For å ødelegge noen liv.
Og som du kan se… brakte jeg noen venner.
Du, meg og denne kvinnen…
Vi skal herske her.
Tekst: Kenneth Aasbø