EN NETFLIX-SERIE
"Den sötaste honungen är avskyvärd i sin egen härlighet.
Smaken förbryllar aptiten.
Älska därför måttligt."
Romeo och Julia, akt två, scen sex.
"Älska måttligt"?
Trodde Shakespeare verkligen att man kunde kontrollera hur man faller?
Som om ens hjärta är nåt man kan hälla i enkopp
och stanna vid två tredjedelar.
Apollo?
Gå inte nära den sista, nån har visst fest där inne.
Apollo?
-Theo! -Vad i Lilits namn?
Vad är det med honom? Theo, vakna!
-Han hör dig inte. -Theo!
Vad hände med honom?
Jag vet inte. Jag minns inte.
Vad menar du? Vad hände med Theo?
Jag sa ju att jag inte minns.
Helvete.
MAMMA RING MIG NU!
Dina föräldrar letar efter dig.
Din mamma ringde min. Hon sa att jag hade varit där.
Våra hjärtan driver oss.
Plikt och logik leder oss.
Va?
Läser du verkligen upp gillets troslära?
Ja, Calliope.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Våra hjärtan driver oss.
Plikt och logik…
Ni måste härifrån.
Polisen letar fortfarande efter dig.
Utegångsförbudet gör det lättare att förhöra folk på gatan.
-Min bror! -Jag vet att det inte finns ord.
Jag vet att det inte finns nåt jag kan göra.
Jag har alltid mobilen i handen.
-Okej. -Gå.
Jag är bakom er.
HJÄRTSTOPPARE 23
Vad ska vi säga?
Jag berättar det.
-De borde höra sanningen från mig. -Vad är sanningen, Apollo?
Theo är borta.
Jag är ansvarig.
-Det är det enda som betyder nåt. -Det går inte ihop.
De kommer att fråga vad som hände och du minns inte.
Hör på. Okej, vänta.
Han var stor.
Han hade muskler.
Han tog tag i min hals. Jag tänkte: "Du är stark."
-Sen kastade han mig. -Den har jag hört förut.
Er pappa frågade om han fick ta era biffar.
-Såsar man, torskar man. -Du, brorsan.
Jag berättade precis hur du räddade mig vid legat-räden.
-Va? -Han påstår att ni tog nån kroppsbyggare.
Ja, den killen.
Han var stor som en oxe.
Callie, du var inte där. Men hans huggtänder var stora som betar.
Jag är bara här för att Apollo skyddade mig.
Okej.
"Callie"? Du har aldrig kallat mig det förut.
Aldrig nånsin.
Berätta vad dina sista ord var.
Jag minns inte.
Var inte blygsam nu.
-Du vet vad du sa. -Kom igen.
"Har du druckit, blodsugare?"
Okej, lite snabbt bara.
Den där nattkryparen du aldrig skulle träffa igen?
Hon messade mig att du var hos henne och att Paolo skulle hämta dig.
Och Savannah-polisen ringde,
du är inte längre intressant i Cook-fallet.
Det lönar sig att ha kontakter.
Gillet måste lita på oss.
Jag tror att vi är okej.
Men det hade vi nog inte varit om han inte hade fått ut monstret.
Det betyder inte att hon borde ha varit här.
Är du okej, Theo?
Ja, bara lite halsbränna.
Är du säker?
Ja, jag ska bara lägga mig en stund. Ursäkta mig.
Säg till om du vill ha nåt.
-Okej? -Okej.
Han kan ta sig an en vampyr men inte lite halsbränna?
Älskling, ge mig en kaka.
Herregud.
Lita på mig, jag fixar det vi vill ha.
Vad fan, lilla rara? Du körde nästan på min bil.
Det kanske jag borde.
Nån låter sur.
Har du ätit idag?
-Var hittade du den? -Var lämnade du den?
Ta det lugnt med förhöret, Sebastian Junior.
Jag hade en underbar middag
och din grinighet ska inte få påverka min matsmältning.
Jag ställde en fråga och jag vill ha ett svar.
-Elinor! -Juliette!
Okej, då.
Jag är utmattad, klibbig och behöver en dusch.
Men om du har en poäng låter jag dig komma med den.
Calliope är förkrossad.
Jag kan inte göra det bättre.
Du visste hur mycket hon betydde för mig och du förstörde hennes familj ändå.
Hon kommer aldrig att återhämta sig.
Familjen Burns kommer aldrig att återhämta sig.
Din egen familj, då?
Hennes familj försökte döda mig,
men du är så besatt av jägarflickan att du skiter i din egen syster.
Hur mycket kaos du orsakar,
oavsett hur många liv du förstör, så får du aldrig dåligt samvete.
Det är som att du är helt utan…
I Lilits stora namn, jag är så trött på den här moraliska kompass-konversationen.
Vi är legatvampyrer.
Vi följer inte regler. Vi skapar dem.
Du är en förvirrande version av vilka vi är
och jag är versionen vi borde vara.
Du är obildbar.
-Jag är utmattad av att försöka. -Jag fattar.
Det är nu drottningen av manipulation övertygar undersåten att hon är problemet.
Sanningen är sanningen. Jag är så trött på det här.
Jag är en idiot som inte har sett det tidigare.
Du är en själlös mördare och jag är färdig med dig.
God natt.
Och gå ut.
Vill du leka sanning tills det gör ont?
Ingen av oss: du, jag, vår pappa som fortfarande ömsar,
eller bröderna Burns skulle ha varit i den här situationen
om du bara hade tömt jägarflickan när du hade chansen.
Eller om du, med tanke på din feghet, hållit dig borta från henne.
Allt som har hänt oss alla hände för att du inte gjorde det rätta.
Du har Theos blod på dina händer.
Vad mig anbelangar är en Burns klar och vi har fyra kvar.
Jag förlåter dig aldrig för det här.
Du får hoppas att jag förlåter dig.
Tänk att du inte ville ha den här.
Jag är inte hungrig.
Jag ska titta till Theo.
Faktiskt…
…vi vill prata med dig.
Kan du lämna oss ensamma med din syster?
Jag har inte ätit klart så…
Men du sa ju precis att…
Okej, ät då. Kom, Cal.
Vi är oroliga och du har varit spänd, vilket gör oss misstänksamma.
Det måste ha med vampyren att göra.
Nej, jag har mycket att tänka på.
Calliope, det har varit för många lögner i det här huset.
Jag har inte tålamod för fler. Så här ligger det till.
Gillet hjälpte till att rentvå dig men de bevakar oss fortfarande.
Vi har sett två fordon köra förbi.
-Vi vet att det är de. -Nya regler.
Du får inte lämna huset utan en av oss.
Du ska få en ny telefon.
Så du måste ge oss din gamla ikväll.
Tack för middagen, mamma.
Ja. Varsågod, älskling.
Kom igen.
Att vara i närheten av henne försätter hela familjen i fara.
Eftersom avsklijningen inte splittrade er måste vi göra det vi måste.
Okej. Ja, jag fattar.
Det är okej.
Ursäktar ni mig?
Ja.
Lämna dörren öppen så att vi kan titta till dig.
Från och med nu tills vi lämnar stan.
Okej. Det ska jag.
POLIS
Upp med händerna, nu!
Sebastian?
Vad är det som händer? Ni får inte komma in.
Vem bestämmer här?
Vem… Var är tillståndet?
-Var är tillståndet? -Pappa!
-Få ut henne. -Var är tillståndet?
-Elinor! -Visa händerna!
Jag är distriktsåklagare.
Ni får inte komma in utan tillstånd. Elinor!
Kämpa inte emot, säg inte ett ord.
Jag ringer min advokat. Du är hemma om en timme.
Han kanske inte var död.
Han var död.
-Jag kommer att spy. -Vad håller ni på med?
Vad i helvete?
Theo?
-Hjälp mig… -Jack!
Herregud. Älskling, det är okej.
Nej. Titta på mig.
Jack!
Älskling, snälla.
Nej!
Jack!
Släpp mig! Sluta!
-Släpp mig. -Nej.
Theo, sluta kämpa emot!
Sluta kämpa emot.
Var försiktig, skada honom inte.
Theo.
Hjälp mig att förstå hur fan det här kunde hända.
Om ni vet nåt, berätta det nu.
Nej.
Cal, titta på mig. Älskling.
Gå upp, okej? Du borde inte se din bror så här.
Jo, det borde hon.
Hon måste se vad vampyrer verkligen är,
varför hon måste hålla sig borta från den där blodsugaren.
Han är hennes bror, Jack.
Nej, det är han inte.
Pappa.
-Inte nu längre. -Varför säger du så?
-Mamma, nej! Varför säger du så? -Följ med mig.
-Kom, det är okej. -Nej, han har fel.
-Snälla, gör som mamma säger. -Theo!
-Theo! Mamma… -Kom igen, älskling.
-Cal! -Han har fel.
-Theo! -Cal.
-Theo! -Kom igen.
Ms Fairmont.
Nej, advokat.
Vill du inte prata med mig?
Det är väl nu du säger att det är ett bra tillfälle att dela med mig.
Det finns faktiskt nåt.
Fläckarna av marinara på din slips matchar dem du har mellan tänderna.
Livet bakom galler?
Det är en lång tid för en söt, ung tjej som du.
Som tur är får jag aldrig veta det.
En dollar på att det är min advokat.
Det var på tiden.
Det var allt. Jag hoppas att min klient har behandlats väl.
Advokaten.
Hon har en advokat, stäng av.
Tänker du inte säga: "Jag invänder"?
Eller nåt lika kaxigt?
Jag invänder mot ditt ovårdade hår,
din motbjudande närvaro och ditt dumma flin.
Tänk att Juliette lät dig övertala henne till det här.
Är det vad du tror?
Hon kan inte ha klarat det själv.
Och däri ligger din stora brist.
Ditt uppblåsta jag får dig att underskatta alla.
Du krossade hennes själ.
Du gav henne en anledning att hata dig, ett skäl att förgöra dig.
Så hon gjorde det.
Jag försökte forma min lillasyster till en riktig legat,
precis som mamma formade mig.
Skadade djur är farliga,
särskilt om de vet var nyckeln till ens mordskåp är.
Minns du mr Green?
Jag älskade honom.
Jag bönföll mamma…
…Margot…
…att få ta hem honom.
Jag var två.
Men du hatade honom.
Hans akvarium luktade kloak.
Tänk att du har kvar den.
Försöker du skylla din dumma sköldpaddas död på mig?
Snacka om giftig maskulinitet, Oliver.
Jag dödade honom…
…med mina femåriga händer…
…med hjälp av min manipulativa ond-sen-födseln-tvilling.
Men låt oss inte glömma vår gamla lägerledare Stephanie.
Sen hade vi supersnälla dr Deborah, vår terapeut.
"Töm henne så behöver du inte ta de där äckliga pillren längre."
Och du hade aldrig fällt ditt första byte.
-Varsågod. -Du är en sociopat.
Du fick alla att tro att jag var ond.
Men det var du.
Jag tillbringade stor del av min tid med att försöka besvara en fråga:
-"Varför?" -Var det det du fokuserade på?
Vilket slöseri av fem fina år.
Du kunde ha pluggat juridik.
Ja.
Kan du berätta, Elinor?
Jag måste få veta.
Vill du verkligen veta?
Ja.
Jag kände bara för det.
När pappa får veta att du var här…
Ursäkta?
Sa du pappa?
Du borde ha varit mer uppmärksam när de skickade mig till Prag.
Låt mig gissa.
Pappa sa åt dig att vara tyst och bete dig som en god Fairmont.,
Och mamma sa att allt skulle ordna sig.
De skulle inte lämna mig här.
Det har de redan gjort.
Det är ett matriarkat.
Inget är viktigare än att skydda malkias bevarares rykte.
Jag kommer att älska att se dig brinna.
Jack…
…älskling.
Gå bort från skåpet.
Varför?
Du gör mig nervös.
Hur kan du vara så lugn när hela förbannade världen går under?
Jag har inte råd att vara annat.
Det är så vi alltid har gjort.
När en är svag är den andra stark.
Vem av oss är svag just nu?
Nån måste se till att du inte använder nåt där på vår son.
Det skulle kännas bättre om du kom och satte dig,
så vi kan lösa det här.
Det finns inget att lösa, T.
Min son, mitt blod…
…får inte vara den här saken.
Jag kan inte låta det vara.
Jag vet inte ens vad det betyder, Jack.
Du kan inte "låta det vara". Vad kan vi annars göra?
-Du vet vad jag menar. -Jag vet ingenting.
Det finns inte en chans att du gör nåt…
-Jag måste döda honom, Talia. -Du ska inte döda vår son.
Vampyren som är fastkedjad i källaren
är lika mycket min pojke som vampyren som förvandlade honom.
Han är fortfarande Theseus Burns,
döpt efter din farfar och din gammelfarfar.
-Han får inte bo i… -Över min döda kropp.
Där.
Du fick mig att säga det.
Du får döda vår son över min döda kropp.
Du är utmattad.
Du kanske borde gå och lägga dig.
Vi har förlorat två barn, sömn är det sista jag tänker på.
Vi har inte förlorat dem.
Jag hoppas alltid att Oliver ska ändra sig och Elinor…
-Fängelset kanske blir lärorikt. -Varför skulle hon stanna i fängelset?
Hon dränerar människor för skojs skull och kan radera minnen,
vilket vi har bett henne att inte använda.
Du är löjligt lugn för nån
vars dotter försatte oss i fara i båda våra världar.
-Hon skulle inte göra det. -Varför inte?
Det handlar om makt för Elinor.
Hon vill bli bevarare och skulle inte massakrera en polisavdelning
och förvisas av klanen för uppmärksamhet det medför.
Jag minns att din mamma skrek och sa att du skulle bli ledsen
om du fick barn med "den där vampyren".
Hon kanske visste nåt vi inte visste, att våra blodslinjer inte går ihop.
Det är mammas vanliga nonsens. Hon är trångsynt.
Var.
Vi visar ömhet på olika sätt men jag älskar våra barn.
-Av hela mitt hjärta. -Men ditt huvudansvar är till malkian.
Bevararen lovar att offra sitt liv för att skydda moderormen.
Elinor var den blivande väktaren och det gjorde henne inte mindre vårdslös,
så hon får nog stanna ett tag.
Hur förklarar vi det för legatfamiljerna?
Rådet i Budapest är om sex månader.
Det ger oss tid att komma på ett rimligt skäl till mammas försvinnande.
Tills dess fokuserar vi på Juliette.
Hon är vår fyrbåk av hopp.
Hon vill inte ha vårt liv, älskling.
Jo, när hon kommer över den där jägarflickan.
Och det kommer hon att göra.
Ung kärlek varar aldrig.
Vår gjorde det.
Det här är precis vad jag vill ha av dig de kommande tusen åren.
Tusen?
Du lovade mig evigheten.
Kom igen.
Är det inte lite sent för en leverans?
Vad händer?
Det var en legatvakt.
Han levererade det här.
"Du meddelas härmed att legatrådet
bestrider lämpligheten hos malkais bevarare, Davina Atwood.
Som blivande bevarare förväntas din närvaro
inför rådet den första måndagen efter nymånen."
Det är om två dagar.
Okej, vi får inte få panik. Det ger oss två dagar att lösa det här.
Vad finns det att lösa?
Legatrådet bestrider mammas plats som bevarare.
Jag tvivlar på att hon kan försvara sig, med tanke på att du åt upp henne.
Håll dig borta från min jävla son.
Gör det ont?
Dum fråga.
Det här är mitt fel.
Jag vet att jag gjorde det här men…
Jag önskar att jag kom ihåg varför, eller hur, men det gör jag inte.
Jag är ledsen.
Kom igen, tänk, Apollo.
Kom igen, fokusera.
Jag minns att jag snackade med Elinor.
Men jag var helt nykter.
Jag tog bara en klunk.
Jag skulle ha försökt hjälpa dig. Jag skulle ha försökt.
Hon är inblandad på nåt sätt.
Hör du mig? Hallå!
Theo, släpp mig!
Tänker du döda mig?
Gör det!
Jag förtjänar att dö, det här hände på grund av mig.
Jag är ledsen. Kom igen.
Jag är ledsen.
Theo, gör det inte!
Theo!
Fan!
Theo!
Vänta.
Stanna!
Jag vill inte slåss.
Det här är inte du. Jag vill inte slåss.
Snälla, sluta slåss innan du blir skadad.
Herregud.
Vänta.
Snälla.
Det är inte hans fel, han är förvirrad.
Han är hungrig. Han har precis blivit förvandlad.
-Din syster gjorde det här. -Jag kan hjälpa honom.
Hur kan ett monster hjälpa till?
-Får jag komma närmare? -Absolut inte.
För en ny vampyr är varje ljud för högljutt.
Törsten efter blod känns omättlig.
Det är omöjligt att tänka innan man äter…
…från den som gjorde en.
Cal.
-Gjorde du det här? -Nej.
-Förvandlade du min bror?
-Följ med mig och… -Jag är ledsen.
-Jag kan förklara… -Vad?
Vad har du att säga till mig?
Han bad mig om hjälp.
Hjälp mig.
Jag försökte tömma honom på blod så att han kunde dö med värdighet.
Jag hoppas att du har fått frid nu.
Elinor är ansvarig för Theos död.
Jag ville ställa allt till rätta, så gott jag kunde.
Så gott du kunde? Trodde du att du var en frälsare?
Jag visste inte vad jag hade gjort.
-Jag skulle aldrig… -Du gjorde min bror till ett monster.
Det är vad du gjorde. Du visste att han inte bad dig om det.
Så sluta spela oskyldig,
sluta med "jag vet inte vad jag är eller hur det här fungerar"-skiten.
När du satte dina tänder i honom,
visste du att du kunde förvandla honom, sant eller falskt?
Vi säger sant. Vet du vad mer som är sant?
Du gjorde honom till det han är uppfostrad att hata och tränad att döda,
till det som mördade hans mamma.
-Det var inte ditt val. -Nej.
Jag vet och jag är ledsen.
Det för inte min bror tillbaka.
Jag vet.
Så varför står du kvar här?
-Snälla, gå. -Cal…
-Nu! -Cal, gör inte det här!
Du ger Elinor exakt det hon vill, det alla ville, att vi ska vara isär.
Tror du att jag bryr mig om din familj?
Jag ska vara så tydlig jag kan.
-Håll dig borta från mig. -Jag älskar dig.
Jag vet att du älskar mig.
Du kan inte bara stänga av dina känslor så där.
Jag säger det inte igen.
Du kan påla mig om det får dig att må bättre.
Men du vet att jag inte dör.
Det stämmer.
Du är ett väldigt speciellt monster.
Men jag kommer att tillbringa mitt liv med att försöka lista ut
hur jag ska döda dig och alla legater som du.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Hon måste se vad vampyrer verkligen är,
varför hon måste hålla sig borta från den där blodsugaren?
Jag måste döda honom!
Vi har inget val.
Vi dödar honom ikväll.
Pappa, snälla. Vänta, jag…
Ge mig tejpen.
-Kom igen, ge mig tejpen. -Pappa…
-Nej! -Jag vill inte höra.
Ett sånt här odjur mördade hans mor.
Theo och jag lovade varandra att hämnas hennes död.
Vi pratade om vilka vapen vi skulle använda.
Vi skulle fira.
Vi pratade till och med om den16-åriga whiskyn
vi skulle öppna till hennes ära.
Vår son är sjuk.
Min son.
Min son, som jag älskar av hela mitt hjärta,
skulle inte vilja leva så här.
Om jag verkligen älskar honom måste jag döda odjuret som har honom.
Jag är Theos mamma.
Jag är Theos mamma!
Det har jag varit sen han var sju år.
Jag kan inte bara se på när du tar mitt barn.
Hjälp din pappa förstå att vi inte ska döda din bror.
Snälla.
Jag vill inte leva i en värld utan min bror…
…men min bror är borta.
Pappa har rätt.
Vi har alltid varit överens…
…alltid.
Jag vet inte. Jag kanske har fel.
Men om du säger att jag har fel och verkligen tror på det…
-Då stöttar jag dig, men mitt hjärta… -Kom igen.
Okej.
Jag är ledsen.
Jag älskar dig och klarar mig inte utan dig.
Det är bröderna Burns för alltid.
Jag är ledsen.
Jag måste ta farväl och sen vill jag göra det själv.
-Nej, jag är inte med på det. -Jo.
Ta lite tid, bara du och han.
Sen gör vi det tillsammans.
Okej.
Okej, tillsammans.
Okej.
Du är allt för mig.
Sen första gången jag såg dig…
…har du varit mitt hjärta.
Jag kommer att finnas här oavsett om vi gifter oss.
Vet du varför?
För jag älskar dig…av hela mitt hjärta.
Hela mitt hjärta.
Helvete.
Vad har du gjort, Tee?
RINGER MOBIL
Du har nått Talias röstbrevlåda. Lämna ett meddelande efter tonen.
Andra akten, scen sex: broder Laurence råder Romeo
att våldsamma fröjder får våldsamma slut.
-Juliette! -Älska därför måttligt.
Nu förstår jag.
Jag föll för djupt.
Om jag aldrig hade träffat Juliette hade jag kanske kunnat älska måttligt.
Om jag aldrig hade träffat Calliope hade jag kanske kunnat älska måttligt.
Och jag skulle aldrig ha känt sån här smärta.
Okej, kom igen. Det är okej.
Nej, det är okej.
Kom igen.
Du kommer alltid att vara min son.
Oavsett vad.
Du kommer alltid att vara min son.
Okej?
Jag vet att du måste äta. Men skada ingen, okej?
Snälla, var försiktig. Du är en tränad krigare.
Du vet hur man ser upp för tränade krigare.
Glöm aldrig att du härinne är människa.
Okej?
Min älskling.
Tack för att du gör det här.
Du är den bästa mamma jag har träffat.
Jag hjälper dig gärna.
Det här är min son.
Hör du mig?
Han är i goda händer.
Det är okej. Välkommen till din nya familj.
Snälla, efter dig.
Jag kom tillbaka till Savannah av en anledning,
för att förstöra liv.
Och som du ser…
…tog jag med några vänner.
Du, jag och den här kvinnan…
Vi ska styra här.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson