‫בפרקים הקודמים:‬ ‫-שמור...‬
‫זו היתה תאונת פגע וברח.‬
‫מי זה היה עם משקפי השמש והז'קט?‬
‫קוראים לו אסף.‬ ‫-אח שלי!‬
‫בן זונה מישראל רוצה‬ ‫לפגוש רוצחים בינלאומיים.‬
‫אשתי מתה ושחררתם אותם?‬ ‫הם נעצרו לפני 24 שעות.‬
‫שני הגברים שרצחו את אשתי.‬ ‫-מישהו מפליל אותי.‬
‫איפה הווקסלרים?‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מישהו השאיר פה את המוח.‬
‫לא נראה לי שיחזרו לקחת אותו.‬
‫הבן זונה הזה נפל, נכון?‬
‫פתח את הראש כשנפל.‬ ‫זה אומר שהידיים שלו לא היו כלפי מטה.‬
‫אני מניח שקליעים ולא יציבה גרועה?‬ ‫-כן, ראיתי דם על הגג.‬
‫יכול להיות שהוא מת לפני שנפל.‬
‫כך או כך, גררו את התחת שלו...‬
‫לכאן.‬
‫ואז הרימו אותו.‬
‫אני לא יודע אם חבר או אויב.‬
‫לפחות גופה אחת חסרה?‬ ‫-כן.‬
‫מי התקשר אלינו?‬
‫בעל המחסן הסמוך,‬ ‫עשה ספירת מלאי עד מאוחר בערב.‬
‫הוא שמע את היריות אבל לא ראה כלום.‬
‫אבל מצאנו הומלס שהיה פה כשזה קרה.‬
‫בילי סמאק.‬
‫הוא ישמח לדבר.‬ ‫-בני...‬
‫בני הזונות ברחו כל כך מהר. רדפתי אחריהם.‬
‫אוקיי, זה מטורף.‬
‫במה הם נסעו?‬
‫מסחרית גדולה מאוד, אבל מהירה,‬
‫הייתי צריך לקפוץ הצידה...‬ ‫-כן, כן... איזו מסחרית?‬
‫בילי. איזה סוג של מסחרית?‬
‫ענקית. וישנה.‬
‫אוקיי.‬
‫אולי עשרה?‬
‫מיני-וואן מסוג שברולט אסטרו מתחילת‬ ‫שנות האלפיים, בצבע ירוק כהה.‬
‫מספר רישוי?‬
‫היה... היא מניו יורק, לא ניו ג'רזי.‬
‫היה בי ושבע.‬
‫אני חושב.‬
‫כן, טוב, בסדר.‬
‫כן?‬
‫טלי.‬
‫שגב, עוד מוקדם אצלכם.‬
‫ברגע שיפתחו את בית המשפט מחדש‬ ‫אנחנו נגיש את הצווים, טוב?‬
‫זו לא הבעיה כרגע.‬
‫אני צריך ממך משהו אחר.‬
‫מה זה, את בשירותים?‬
‫כל היום התינוקת יושבת לי על השלפוחית. דבר.‬
‫אני טעיתי בעניין אייזק. זה לא הוא.‬ ‫הוא רק המתווך.‬
‫מה? איך אתה יודע?‬
‫אני יכול לספר לך הכול, אבל זה לא לטלפון.‬
‫שגב, מה עשית?‬
‫אני שולח לך תמונה של הבחור שפרץ לי לבית.‬
‫הבחור שהרגתי.‬
‫מאיפה יש לך תמונה שלו?‬
‫הוא היה בחתונה שלי.‬
‫אני לא יכול להסביר לך איך, אבל פשוט...‬ ‫תבררי מי הוא?‬
‫אני לא מבינה כלום.‬ ‫אתה יכול להסביר לי מה קורה?‬
‫טלי, בחייאת. תבררי מה שאת יכולה, בסדר?‬ ‫נדבר בהמשך. תודה.‬
‫אחי?‬
‫אתה ישן? חייבים לעוף מפה.‬ ‫-כן.‬
‫לאן?‬
‫אני חייב לדעת אם דני היתה קשורה לעניין.‬
‫קשורה לאיזה עניין?‬
‫אחי, כל האזכרה הזאת היתה הצגה.‬ ‫ההורים שלה, הווקסלרים, נעלמו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לא יודע, זה קשור למי שהרג אותה,‬ ‫או שהיא קשורה לזה.‬
‫מה קשורה? איך קשורה, אחי?‬ ‫יודעים מי הרג אותה,‬
‫אני רואה את הדם שלהם על הנעליים שלך.‬
‫אבל הם שלחו אליי מישהו הביתה,‬
‫ופוצצו לי את הבית. אז זה חייב להיות קשור.‬
‫שגב, כל מה שאנחנו יודעים,‬
‫זה שדני נפטרה,‬
‫ההורים שלה נעלמו, והנהגים...‬ ‫אחי, אנחנו עבדנו לא נקי.‬
‫הגופות האלה הולכות לצוץ עוד מעט,‬ ‫אנחנו חייבים להתחפף מפה.‬
‫דני היתה אמורה להגיע‬ ‫לניו יורק ביום שהיא מתה. למה?‬
‫מסריח פה.‬
‫מצטער.‬
‫אני צריכה ללכת לפגישה,‬ ‫אחזור סביב שתים עשרה,‬
‫אשמח אם לא תהיו עד אז.‬
‫אנחנו הולכים עכשיו.‬
‫נעמי, אני לא יודע איך להודות לך.‬ ‫-אחשוב על משהו.‬
‫אתם בדרך למחבוא חשוד אחר?‬ ‫או שהארץ המובטחת קוראת לכם?‬
‫אני עוד לא יכול לחזור.‬
‫יש לי תחושה שכדאי לך, לטובת כולם.‬
‫כל מקרה, כאן נפרדות דרכינו.‬
‫תנקו קצת לפני שתלכו, טוב?‬
‫היה טוב לראות את הפנים שלך.‬
‫רון, היה טוב לראות את הגוף הסקסי שלך.‬
‫נעמי, נעמי.‬
‫אני עדיין זקוק לעזרתך.‬
‫איבדת את אשתך.‬
‫הלוואי שיכולתי לעזור עם זה, אני לא יכולה.‬
‫דני נרצחה על ידי שני‬ ‫גברים שנשכרו להרוג אותה.‬
‫מה?‬
‫האיש שרצית שאחקור עליו? אייזק קטקוב?‬
‫לא, טעיתי. האזכרה היתה מזויפת.‬
‫מזויפת?‬ ‫-הבית לא באמת שייך להורים שלה.‬
‫הלכתי לשם הבוקר, יש שם משפחה אחרת.‬
‫שגב.‬ ‫-תראי בעצמך, זה בית שכור.‬
‫אני לא מוצא את אבא שלה,‬ ‫הוא נעלם, הטלפון שלו מנותק.‬
‫תן לי את השם והמספר של אבא שלה‬ ‫ואת הכתובת המזויפת,‬
‫ואראה מה אוכל לגלות.‬
‫זה מטושטש לגמרי, כן?‬
‫צילמת את זה תוך כדי ריצה או משהו?‬
‫זה סטילס מווידיאו,‬ ‫זה הכי טוב שיהיה לנו עכשיו.‬
‫אין משהו שאתה יכול לעשות?‬
‫אני זוכרת שלפני כמה שנים הורדת‬
‫את פלומת הגב שלך מתמונות החופשה שלנו.‬
‫אתה לא יכול לעשות איזה קסם?‬ ‫-את לא שוכחת לי את זה, אה?‬
‫בסדר, אעשה כל מה שאני יכול.‬
‫כל התוכנות האלה‬ ‫של זיהוי פנים עדיין בחיתולים.‬
‫בסדר, אשב על זה קצת, אעבוד על זה קצת.‬
‫יאללה, אני הולכת.‬
‫אני צריכה לחזור לתחנה לפני שהבוס שלי חוזר,‬
‫ולמצוא איזה שירותים פה בדרך.‬ ‫תודה רבה על העזרה.‬
‫בכיף.‬
‫אני יכולה לסמוך עליך שזה יישאר בינינו, כן?‬
‫אני יכול לשמור סוד.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אם זה משתלם לי.‬
‫אני מבינה.‬
‫בחיים שלי לא קינאתי כמו שאני מקנא בבן זונה‬
‫שעשה ביד לתוך כוס וגרם לדבר הזה לקרות.‬
‫וואו.‬
‫אה...‬
‫יפה. מרגש. רומנטי, זה היה.‬
‫אבל אתה זוכר שהיינו כבר בסיבוב הזה‬
‫ואתה זה שברחת, נכון? לא אני.‬
‫ואני זאת שגרמתי לדבר הזה לקרות.‬
‫אולי אני אבוא אלייך בערב‬ ‫ואכין לך איזו ארוחה טובה?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אעשה לך גם מסאז' בכפות רגליים אחר כך.‬
‫טוב.‬
‫אני הולכת לחפש שירותים.‬
‫החבר'ה במשרד חשבו שכדאי שאני אדבר איתך.‬
‫תמיר?‬
‫תמיר, מה...? מה קורה פה, מה זה החרא הזה?‬
‫לא, אני ביקשתי לעצור אותך.‬
‫אני דווקא חשבתי שנשיג יותר‬ ‫אם תישאר בשטח, אבל...‬
‫זה ממש מיותר, תגיד לי מה אתה רוצה לדעת.‬
‫מה?‬
‫מה, נו? זה קשור...‬
‫לזה שהנהג של איתן נהרג?‬
‫כבר הסברתי את זה,‬
‫אני לא יודע שום דבר מעבר למה שכבר אמרתי.‬
‫תמיר, נו, מה? מה זה החרא הזה?‬
‫לחטוף אותי מהבית‬ ‫כאילו אני איזה מחבל מבוקש?‬
‫מה, נראה לך שאם הייתי‬ ‫רוצה לשקר לא הייתי מצליח?‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫אוקיי. נתחיל מחדש. שם וגיל.‬
‫רגע, רגע!‬
‫אני כבר יומיים עונה על השאלות האלה.‬ ‫אתה שוכח מי אני מחוץ למקום הזה.‬
‫אסף.‬
‫בוא תכניס לך טוב טוב לראש.‬
‫אין לך שום מעמד פה,‬ ‫אין לך שום זכות דיבור...‬
‫חוץ ממה שאנחנו מאפשרים לך. אוקיי?‬
‫תקשיב, במקרה הטוב,‬
‫אתה התרשלת בתפקיד.‬
‫במקרה הרע, אתה תואשם בריגול. הבנת?‬
‫עכשיו אתה תשב פה ותספר לנו‬ ‫כל מה שאנחנו רוצים לשמוע,‬
‫עד שנהיה מרוצים.‬
‫ברור לך? קדימה, שם וגיל.‬
‫היי.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫אשתי, דניאל אזולאי,‬ ‫היתה אמורה להיבחן כאן בשבוע שעבר.‬
‫מי אחראי על זה? עם מי אפשר לדבר?‬
‫עד כמה שידוע לי, לא היו לנו אודישנים‬
‫בחודשים האחרונים, כי הלהקה מלאה.‬
‫אני לא רואה שום דבר.‬
‫אולי המבחן היה ללהקה אחרת?‬
‫אני לא חושב. מה עם כוריאוגרפיה?‬
‫היא אמרה...‬ ‫-סליחה.‬
‫בתי הספר למחול בדרך כלל מנהלים‬ ‫רשימות אודישנים לבוגרים.‬
‫היא למדה פה? בעיר?‬
‫אולי תתקשר לאשתך, ותשאל...‬
‫אפשר לעזור בעוד משהו?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫תודה.‬
‫- גוגל‬ ‫בתי ספר לריקוד בניו יורק -‬
‫סורי, ראיתי אותם עוצרים,‬ ‫אמרתי נעשה עוד סיבוב.‬
‫מה אמרו בלהקת המחול?‬
‫לא היה לה אודישן שם, אחי.‬
‫אנחנו בכלל בטוחים שהיא היתה רקדנית?‬
‫ברור שהיא היתה רקדנית. ראיתי אותה מופיעה,‬ ‫אחי, היא היתה בבת שבע. היא רקדנית.‬
‫בסדר, אבל אתה יודע, בת שבע...‬
‫ריקודים מוזרים.‬ ‫יש מצב שהיא עשתה את זה עצמה?‬
‫לא עשתה את עצמה.‬
‫היי, שמי נעמי היקס,‬ ‫אני כתבת בניו יורק מגזין.‬
‫אני חוקרת לאחרונה מקרים‬
‫של הונאה בשכירויות,‬
‫וקיבלתי מידע על בעיה באחד הנכסים שלכם.‬
‫תחזרו אליי בבקשה למספר הזה בהקדם, תודה.‬
‫מה אתה עושה בבית?‬
‫את כבר לא קוראת הודעות?‬
‫אלוהים.‬ ‫-חיכיתי לך ביוניון בר במשך שעה.‬
‫למה לא התקשרת?‬ ‫-התקשרתי.‬
‫לעזאזל. הטלפון היה כבוי.‬
‫אני מצטערת, הנרי, פישלתי.‬
‫הכול טוב. תיארתי לעצמי.‬
‫לא יזיק לי לשוחח קצת לפני‬ ‫שאלך להתחנף לשופט הוקני‬
‫בקשר לחטיפה הזו.‬
‫הכתבה נשמעת מבאסת. עצבנת את העורך?‬
‫ובכן...‬
‫לא. אני מחליפה מישהו.‬
‫שחקנית מחליפה.‬
‫היינו אמורים לדבר‬ ‫על פורטו ריקו בארוחת צהריים.‬
‫ואני מתחיל להרגיש כאילו את מתחמקת.‬
‫את עדיין רוצה?‬ ‫-כן, כן בטח. אני רוצה. אני רוצה לנסוע.‬
‫מדובר על שבוע,‬
‫נעשה קצת תיקון עולם.‬
‫נשמח את הרבה רייצ'ל.‬
‫אני יודעת, אני בעניין.‬
‫שאקנה כרטיסי טיסה?‬
‫אני...‬
‫אני חייבת להחליט ממש הרגע?‬
‫לא.‬
‫אני צריכה להגיע למשרד הרשם לפני שייסגר.‬
‫סליחה.‬
‫מצטער. אין לי רשומות על התלמידה הזו.‬
‫אני מצטערת,‬
‫אבל אם השם שלה לא פה,‬ ‫אני לא יודעת איפה לחפש.‬
‫סליחה.‬
‫אני מלמדת פה כבר 15 שנה,‬ ‫מעולם לא שמעתי על דניאל וקסלר.‬
‫בואו נתחיל את מהלך הקפיצות.‬
‫חמש, שש... חמש, שש שבע שמונה.‬
‫ספר לי על דניאל אזולאי.‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬ ‫-כל מה שאתה יכול לספר.‬
‫רקדנית בבת שבע שהיה לי רומן איתה...‬
‫עד שהיא מתה בתאונה לפני כמה זמן.‬
‫איפה הכרתם?‬
‫באירוע גיוס כספים של הלהקה שלה.‬
‫איך?‬
‫חברה רקדנית הכירה בינינו.‬
‫היו לך עוד רומנים כאלה?‬
‫עם רקדניות אחרות?‬
‫כן.‬ ‫-כמה?‬
‫רקדניות?‬
‫חמש.‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫אשתך יודעת על כל הזיונים האלה?‬
‫כן.‬
‫וואלה. וגם לה מותר לשכב עם אחרים?‬
‫קצת לא פייר, אה?‬
‫תגיד...‬
‫היה משהו...‬
‫מיוחד בסיפור הזה עם דניאל?‬
‫היא היתה נשואה.‬
‫כל התקופה הזו כשהייתם יחד?‬
‫לא.‬
‫זה הפריע לך שהיא נשואה?‬
‫למה זה הפריע לך?‬
‫כי הייתי מאוהב בה.‬
‫מצטער, השם הזה לא קיים במערכת.‬
‫תחשוב על זה רגע.‬
‫היא ציינה פעם את התיכון?‬ ‫-לא.‬
‫חברים מניו יורק ביקרו אותה?‬ ‫-לא‬
‫אתה יודע אם היא...?‬
‫אחי, אני לא יודע כלום ואין לי מושג.‬
‫אני לא שאלתי אותה וגם אם הייתי שואל‬ ‫היא לא היתה עונה לי, אתה לא מבין?‬
‫- מחזור 2009‬ ‫סופי דרייר -‬
‫מי זו סופי דרייר, לעזאזל?‬
‫זה שם אחר ממה שאמרת קודם, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אבל גם זו אשתך?‬
‫כן.‬
‫אתה רואה אותה?‬
‫תראה, אני לא אמור לחלוק מידע על תלמידים.‬
‫ואתה ממש לא אמור להוריד את זה מהקיר.‬
‫אני שואל אותך בפעם האחרונה.‬
‫תן לי את הכתובת.‬
‫אתה בסרט רע,‬ ‫אבל יכול להיות שזו פשוט טעות נוראית.‬
‫סבבה, נלך לשם,‬
‫נשאל כמה שאלות, נרגיש יותר טוב,‬ ‫אבל אחר כך אתה צריך לנסוע הביתה.‬
‫אתה צריך להיות עם אלה, להתאבל על אשתך,‬
‫ויאללה, אז הסתירה ממך כמה סודות.‬
‫זה לא כזה פשוט.‬ ‫-זה אף פעם לא כזה פשוט איתך.‬
‫ולפעמים האמת יכולה רק יותר להכאיב.‬
‫אתה אף פעם לא אהבת אותה.‬
‫היא היתה כוסית מדי בשבילך.‬
‫מה אפשר להגיד? לא בליגה שלך.‬
‫תעצור שם, נראה לי זה.‬
‫כאן דניאל גרה?‬
‫סופי גרה. עם ההורים שלה.‬
‫הם לא בבית, אחי.‬
‫לך משם.‬
‫משהו?‬ ‫-כלום.‬
‫אנחנו רק מדברים איתם, לא?‬ ‫-כן.‬
‫יש דברים שלא שוכחים, אה?‬
‫שגב.‬
‫מה?‬
‫אף פעם לא ראיתי אותה כל כך קטנה.‬
‫היא לא רצתה שתראה.‬
‫- סופי -‬
‫- סופי דרייר -‬
‫שגב. שגב!‬
‫שגב!‬
‫חכה.‬
‫...מהטלפון כשאנחנו באוטו.‬
‫לא אכפת לי אם זו הודעה מבית החולים.‬
‫אני לא רוצה שתהיה לך תאונה!‬
‫קודם כול, הוא לא חבר מחנות הדייג.‬ ‫הוא אומן שמייצר את הפיתיונות ביד.‬
‫כבה את הטלפון כשאתה נוהג.‬
‫תני לי את התיק שלך.‬
‫אם את רוצה לנהוג מהמושב האחורי, שבי שם.‬
‫אתה מוכן לסכן את חיינו כדי לכתוב בדיחות‬
‫לחבר שלך כשאתה נוסע על מאה קמ"ש!‬
‫לא השתמשתי בטלפון כשנהגתי. עצרנו.‬
‫השתמשתי בו בזמן עצירה.‬
‫אם את רוצה לנהוג מהמושב האחורי, שבי שם.‬
‫ממילא לא אהבתי אותך. אתה גרוע בדייג.‬
‫אנחנו...?‬
‫ניסינו את האדום הזה?‬ ‫לא מוצא אותו באפליקציה.‬
‫היי.‬ ‫-מי אתה, לעזאזל?‬
‫בבקשה.‬ ‫-היי.‬
‫הכרתי את סופי.‬ ‫-עוף לי מהבית.‬
‫מה בקשר לסופי?‬ ‫-אני רק רוצה לדבר עליה.‬
‫אתה צריך ללכת. אתקשר למשטרה!‬
‫עוף מפה. אני מתקשר למשטרה.‬ ‫-אנחנו הולכים.‬
‫זה בסדר, אני רק רוצה לדבר...‬ ‫-עוף מפה!‬
‫אני מתקשר למשטרה!‬
‫שלום, חזרתי הביתה עם אשתי‬ ‫וגילינו שפרצו לנו לבית.‬
‫אני לא יודע אם לקחו משהו, אבל הם בורחים.‬
‫כן! הם במסחרית ירוקה. הם נוסעים מערבה!‬
‫אתה דפוק, תגיד?‬ ‫מה אתה עושה, הוא ראה אותנו.‬
‫הוא צלצל למשטרה!‬
‫נראה לך שהוא ראה את הוואן?‬ ‫-מה פתאום, תירגע.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-תירגע, שקט, הכול בסדר.‬
‫סע לאט, הכול בסדר.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-הם יודעים שזה אנחנו, הם ראו אותנו.‬
‫מה אתה עושה? רון! מה אתה עושה?‬
‫מה יש לך?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫השעה שלוש בבוקר, אתה יכול להגיד‬ ‫לחברות שלך שיתקשרו בשעות נורמליות?‬
‫זה אחי מלוס אנג'לס, הוא מבולבל עם השעות.‬
‫בסדר, זה לא שאתה חייב לי הסברים.‬
‫אני בהיריון וחרמנית ברמות, ובמקרה היית‬ ‫בסביבה, זהו, זה כל הסיפור.‬
‫תעשה טובה ותשתיק את הטלפון שלך.‬
‫אני חייבת לישון.‬
‫טוב.‬
‫בוא נשאיר אותה פה.‬
‫לא אמרנו ששורפים אותה?‬ ‫-לא צריך.‬
‫תגיד לי התחרפנת? לשוטר היתה מצלמה.‬ ‫יש להם אותנו מצולמים.‬
‫אם נשרוף אותה, רק נמשוך יותר תשומת לב.‬
‫נשאיר אותה פה יפרקו אותה לחלפים,‬ ‫היא תיעלם.‬
‫פתאום הראש שלך התחיל לעבוד? לא יכולת‬ ‫לחשוב על זה לפני ששלחו לנו את המשטרה?‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬ ‫-לא ביקשתי ממך להיכנס בניידת הזאת!‬
‫לא, ביקשת שנמצא את אייזק.‬ ‫מצאנו אותו, לא מספיק טוב בשבילך.‬
‫הלכנו אחרי האנשים שהוא שלח,‬ ‫הורדנו אותם מול מיליון איש,‬
‫עדיין לא מספיק טוב בשבילך,‬ ‫עשית אותנו פאקינג רוצחים באמריקה!‬
‫עדיין לא מספיק טוב בשבילך!‬
‫הפכתי אותנו לרוצחים?‬ ‫אני עשיתי אותנו רוצחים?‬
‫אה?‬
‫במקסיקו הרגנו אנשים בלי שידענו בכלל מי הם.‬
‫פה זה לפחות לא בשביל כסף.‬
‫חבר שלי, אה? אח שלי.‬
‫אתה התחננת שאבוא אחריך למקסיקו,‬ ‫ואני לא רציתי.‬
‫אבל באתי אחריך עד לשם.‬
‫יש לך סיוטים? אתה לא ישן בלילה? אני מבסוט.‬
‫אחרי שגררת אותי לחרא הזה,‬ ‫לגיהינום הזה שם במקסיקו.‬
‫תראה איך אתה נראה, אחי.‬ ‫תראה מה נהיה ממך. כזה אפס.‬
‫שגב...‬
‫לך תזדיין.‬
‫אתה, והאישה השקרנית הזונה שלך.‬
‫מגיע לה שהרגו אותה.‬
‫- לסופי דרייר: -‬
‫- רחוב 46 מערב מספר 720 דירה 402‬ ‫ניו יורק, ניו יורק 10036 -‬
‫חקרתי על מה שדיברנו,‬ ‫ואני חושבת שאנחנו צריכים לדבר.‬
‫מי שהווקסלר הזה לא יהיה, יש לו הרבה כסף.‬
‫אני לא יודעת מה זה אומר,‬ ‫רק שאם נמצא אותם, זה עלול להרגיז אותם.‬
‫אז צריך להיזהר.‬
‫תחזור אליי בהקדם, שגב. לא משנה באיזו שעה.‬
‫ביי.‬
‫את עובדת עם שגב?‬
‫חשבתי שאת לא רוצה להיות מעורבת.‬
‫הוא ממש הזדקק לעזרתי.‬
‫בוא נלך למיטה.‬
‫אני אלך לדירה, צריך לארגן כמה דברים,‬
‫ולעוף משם. מסוכן לי שם.‬
‫מה אתה הולך לעשות?‬
‫יש לי סידורים. צריך לחזור לעיר.‬
‫שגב.‬
‫זה נגמר, אתה צריך להתעורר.‬
‫יחפשו אותנו, אשתך מתה.‬
‫יש מפה רכבת לנמל התעופה,‬
‫אתה צריך לחזור לתל אביב‬ ‫לפני שגם את זה לא תוכל לעשות.‬
‫אחי, אני מצטער שהכנסתי אותך לדבר הזה.‬
‫אני אסתדר. לך הביתה, סדר את העניינים שלך.‬
‫אני אמצא אותך לפני שאני הולך.‬ ‫-תגיד את השם שלך.‬
‫מה?‬
‫השם של אשתך. תגיד את השם שלה.‬
‫דניאל אזולאי.‬ ‫-לא.‬
‫סופי. סופי דרייר.‬
‫דניאל אזולאי לא קיימת.‬
‫זה סיפור שסופי החליטה לספר לך, שקר.‬
‫היא המשיכה לספר לך את השקר הזה‬ ‫כל יום עד שהיא מתה,‬
‫תראה מה אנחנו עושים,‬ ‫מסתובבים ברחובות כמו משוגעים,‬
‫בשביל מה? בשביל מישהי שלא קיימת?‬
‫אחי, אני אוהב אותך. אתה אח שלי.‬
‫אבל האישה הזו? הסופי הזו? כוס אמא שלה.‬
‫לא הכרת אותה.‬
‫היא לא אהבה אותך.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫תגיד לי איזו אישה תעשה דבר כזה‬ ‫לגבר שהיא אוהבת.‬
‫מצטער, אחי.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫למה אתה מסתובב בפרוזדור בשעה כזו?‬
‫סליחה, הגעתי הרגע, באתי לדירה‬ ‫של אשתי אבל המפתח לא תקין.‬
‫אשתך לא גרה שם.‬
‫אולי אני טועה, לא הייתי פה קודם.‬
‫את מכירה אותה? את מכירה את סופי דרייר?‬
‫סופי התחתנה ולא סיפרה לי?‬
‫וואו.‬
‫עברו רק תשעה חודשים מאז שבאה.‬
‫היא פה איתך?‬ ‫-לא.‬
‫אני לבד הפעם, אבל אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫תמונות מהחתונה שלנו. רק רגע.‬
‫היא נראית נהדר.‬
‫לא נאה לך לענוב עניבה?‬
‫היה חם.‬
‫רק רגע, נכניס אותך.‬
‫יש לי מפתח נוסף.‬ ‫-תודה.‬
‫אני לא בעד שכירות לא חוקית, אבל סופי אחרת.‬
‫אגב, החבילה הזו הגיעה בשבילה בשבוע שעבר.‬
‫בדרך כלל אני מעבירה את הדואר להורים שלה,‬
‫כי היא אמרה לי לשמור בשבילה את כל החבילות.‬
‫תודה, גלוריה. תודה.‬ ‫-כן.‬
‫לילה טוב, תודה.‬
‫הלו?‬
‫נעמי.‬
‫אני יודע שמאוחר.‬
‫לא, זה בסדר, רציתי לדבר.‬
‫בקשר לווקסלר... זה בהחלט שם מזויף.‬
‫יש כמה גברים בשם מרטין וקסלר בניו יורק,‬
‫אבל לא עם בת בשם דניאל או אישה בשם מרשה.‬
‫והתמונות בתעודות הזהות‬ ‫לא תואמות לתמונות ששלחת לי.‬
‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫יצרתי קשר עם הבעלים של הדירה.‬
‫הוא זכר את האנשים‬ ‫ששכרו את הדירה לאזכרה של דניאל.‬
‫הוא אמר שזו היתה שכירות מוזרה.‬
‫השוכרים ביקשו להוציא את כל החפצים האישיים‬ ‫של בעלי הדירה,‬
‫אפילו מהאזור שלא עמד לשכירות.‬
‫שילמו מחיר גבוה פי ארבעה.‬
‫הבעלים עזר לי לעקוב אחר התשלום,‬
‫אבל נתקענו באיזו חברה בסיישל.‬
‫חברה?‬
‫יש להם כסף.‬
‫הם מתוחכמים. אני בספק שנצליח‬ ‫למצוא אותם, אלא אם ירצו שנמצא אותם.‬
‫אל תבין אותי לא נכון,‬
‫אבל אם אשתך הכירה את האיש הזה,‬
‫הגיע הזמן לחקור על אשתך.‬
‫בואי נדבר על זה מחר, טוב?‬
‫אני מבין את הכעס שלך, אבל אין מה לעשות.‬
‫אלה החיים שבחרנו.‬
‫חוץ מזה שאנחנו תיכף מסיימים.‬
‫אני מאמין שמה שאמרת לי עד עכשיו היה אמת.‬
‫אני באמת מעריך את שיתוף הפעולה שלך פה,‬ ‫אני אעביר את זה לחבר'ה למעלה.‬
‫תשמע, מה הם יעשו את זה, אין לי מושג.‬ ‫זה כבר לא בגזרה שלי.‬
‫אם אתה שואל אותי,‬
‫אני מניח שהם יתרשמו מהשירות שלך,‬ ‫וממה שעשית פה הרבה שנים.‬
‫עוד שאלה אחת.‬
‫אתה...‬
‫שחצי מהחיים שלך עסקת במודיעין...‬
‫איך זה שלא קלטת...‬
‫שדניאל היתה סי-איי-איי?‬
‫- דרכון‬ ‫אוסטרליה -‬
‫תרגום כתוביות: יעל נוסבאום‬