‫בפרקים הקודמים:‬
‫אם אדע מה דניאל ידעה,‬
‫אולי אוכל להשתמש בזה בשביל לא להיכנס לכלא.‬
‫אנחנו צריכים שתביא אותה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אתה חושב שהיא הצפינה את המסר בתיווי?‬
‫חרא. המשטרה.‬
‫מספיק. מספיק!‬
‫את נשאבת כל כך לעבודה שלך.‬
‫לקחת את המקור הראשי והחבר שלי‬ ‫והפכת אותו למטרה נייחת בכלא.‬
‫יהרגו אותו שם!‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫דפקתי לפקיסטני מכות רצח.‬ ‫קיבלתי עוד שש שנים.‬
‫ואז עשיתי חור.‬
‫קילפתי אותו. קילפתי אותו מהפרצוף של הכלבה.‬
‫מהפרצוף שלה! קילפתי אותו.‬
‫קילפתי את הפרצוף שלה.‬
‫אני צריך נעליים!‬
‫אני צריך נעליים.‬ ‫-יש לי מספיק בעיות!‬
‫אני צריך נעליים! אני צריך נעליים, לעזאזל!‬
‫קילפתי לה את הפרצוף.‬
‫הרמתי וקילפתי אותו לגמרי.‬
‫אתה מת לחזור לתא שלך?‬ ‫אני לא צריך להיות פה.‬
‫תפסתי אותך על שלושה מקרי רצח.‬ ‫הסיכויים שלי מבטיחים.‬
‫באתי רק... לדבר איתך.‬
‫"מניאק".‬
‫כן, מניאק.‬
‫זה מה שעלה באתר העברי כשחיפשתי "אסהול".‬
‫זה נכון?‬
‫"מוצץ."‬
‫הבנתי.‬
‫אז גם בישראל משתמשים במילים האלה?‬
‫עולם מלא גברים...‬
‫עדיין טיפשים מכדי להפוך את זה למחמאה.‬
‫אתה תמות בכלא, שגב.‬
‫מוקדם ממה שנדמה לך.‬
‫ומה זה אומר, לכל הרוחות?‬
‫מה?‬
‫אני רוצה לדעת את כל הסיפור.‬
‫אני מוכרח להודות, אני חושב שאתה מעניין.‬
‫אבל התובע הולך לטעון‬ ‫שישראלי משוגע ירה במועדון לילה‬
‫ונקלע לפעולת תגמול בין כנופיות.‬
‫אתה והחבר שלך יכולתם לעזוב את המדינה,‬
‫לטוס לישראל אחרי שהרגתם‬ ‫את שני האנשים שהרגו את אשתך.‬
‫למה נשארתם?‬
‫למה חיכיתם?‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫רק מנסה לשחרר קצת את הלסת, מניאק.‬
‫עצרת אותי. יש לך ראיות. אתה תצליח להרשיע.‬
‫אם אתה מחפש צדק,‬ ‫עשה את עבודתך ושאל איך אשתי מתה.‬
‫גלה מי באמת הרג אותה.‬
‫ספר לי. ספר לי מה באמת קורה.‬
‫ספר לי מה שאני לא יודע.‬ ‫-תשחרר אותי?‬
‫אז מה הטעם?‬
‫הטעם הוא שאתה והחבר שלך הראל‬ ‫נראים כמו רוצחים סדרתיים.‬
‫ובמקרה ידוע לי שהיה לו בן.‬
‫אז אם אתה רוצה שזה יהיה הזכר שלו, בבקשה.‬
‫דיברת עם נעמי היקס?‬
‫אני לא מכיר אותה.‬
‫אבל אני מניח שנוכל לעשות את זה.‬
‫או...‬
‫שתאיר את עיניי.‬
‫עכשיו.‬
‫גופת הגבר ממגרש הגרוטאות.‬
‫לא הצלחתם לזהות אותה, נכון?‬
‫עדיין לא.‬
‫לא תצליחו.‬
‫הוא מהמוסד.‬
‫הם הרגו את רון והם ינסו להרוג אותי.‬
‫כאן. בקרוב.‬
‫את מוכנה לדבר איתי? אל תעשי שטויות.‬
‫סתום את הפה.‬
‫אפילו לא מחקת את ההודעות.‬
‫תגידי, את נורמלית? מה יש לך?‬
‫שב על המיטה וסתום את הפה.‬ ‫את הבא תקבל בברך.‬
‫אז המוסד חיפשו ספציפית פחדנים‬
‫או במקרה נפלו עליך?‬
‫אני רוצה שתירגעי ותנשמי קצת‬ ‫ותקשיבי למה שיש לי להגיד.‬
‫מה אתה רוצה להגיד?‬
‫אה?‬
‫מה אתה כבר יכול להגיד לי?‬ ‫הכול פה מול העיניים שלי.‬
‫אתה שלחת לעצמך הודעות‬ ‫מהטלפון שלי, חתיכת חרא.‬
‫מה התכוונת לעשות? היית עוזר להם להרביץ‬ ‫לחברה שלך בהיריון או יושב בצד ומסתכל?‬
‫טלי, את לא קולטת מה קורה פה?‬
‫שמרתי את ההודעות כדי לזכות אותך.‬ ‫רציתי שהם ידעו מה את לא ידעת.‬
‫נכנסתי לסיפור הזה רק כדי לשמור עלייך.‬
‫וואי, ברור.‬
‫סליחה, אני פשוט פרנואידית בגלל ההורמונים.‬ ‫אתה אוהב אותי, רצית לעזור לי.‬
‫מה אתה אומר, כשהעניין הזה ייגמר,‬ ‫נקנה לנו איזה בית בגליל,‬
‫נפתח מאפייה, נגדל ילדים.‬
‫אני באמת אוהב אותך.‬
‫אם לא הייתי אוהב אותך,‬ ‫כבר הייתי נותן להם לקחת אותך.‬
‫בחייאת טלי, תסמכי עליי.‬
‫אנחנו יכולים לסדר הכול.‬
‫אני רוצה להיות איתך. עם שתיכן.‬
‫הקול שלך תמיד נהיה גבוה כשאתה משקר.‬
‫את בסדר?‬
‫טלי?‬
‫קום.‬
‫קום. אנחנו זזים.‬
‫כתבת את כל זה בלי להגיד לעורכת שלך‬ ‫שאת עובדת על זה?‬
‫את בכלל קוראת, קארינה?‬
‫יש פה משהו מעבר למוות של הבחורה?‬
‫למשל, למה היא נרצחה?‬
‫אני עדיין מנסה לפצח את זה.‬ ‫אני צריכה לדבר עם כמה אנשים.‬
‫אז למה את מגישה את זה עכשיו?‬
‫כי...‬
‫אם זה לא יפורסם,‬
‫הם יהרגו את החבר שלי כמו שהרגו את אשתו.‬
‫זו יכולה להיות הכותרת?‬
‫קארינה, אימייל.‬ ‫-שתי דקות.‬
‫החבר שלך. איפה הוא עכשיו?‬
‫במעצר. יש לו שימוע בעוד חצי שעה.‬
‫לכי לשם. אני אתעמק קצת בזה.‬ ‫אזדקק לרשימות ולמסמכים שלך.‬
‫קרא למחלקה המשפטית לכאן.‬ ‫שיחכו בחדר הישיבות.‬
‫עשית עבודה טובה. אעשה מה שאוכל.‬
‫אבל נצטרך לקבל אישור מלמעלה‬ ‫לפני שנוכל לפרסם.‬
‫אני מבינה, אבל הזמן אוזל.‬
‫אם נחוץ פה מאבק, כדאי שיתרחש עכשיו.‬
‫תשאירי לי את הפוליטיקה. לכי לשימוע.‬
‫ניפגש שוב אחר הצהריים.‬
‫תגידי לי שאת מגבה אותי.‬
‫זו הכתבה הכי חשובה.‬ ‫שלא נאבד אותה בסבך הפוליטיקה.‬
‫אני רוצה את הסיפור בדיוק כמוך‬ ‫אבל לא אבטיח דבר שלא אוכל לקיים.‬
‫עורכי הדין יכריעו פה.‬
‫היי, בוס. שאלה.‬ ‫-אני עסוק.‬
‫לא, אזדרז. יש לי גופה שאני לא מצליח לזהות.‬
‫כנראה זר כי הדנ"א לא זוהה.‬
‫כן.‬ ‫-זה לא מסתדר.‬
‫היית בכוחות המיוחדים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫נתקלת פעם באנשי מוסד?‬
‫עבדתי קצת מחוץ לצבא אחרי השחרור,‬ ‫אבל לא ממש. למה?‬
‫טוב, אל תצחק, אבל מה אם המוסד הגיע‬ ‫לארצות הברית כדי לתפוס מישהו‬
‫ועלו עליהם?‬
‫למה שאומר זאת?‬ ‫-אולי זו הסיבה שאני לא מצליח לזהות.‬
‫למה אתה מטריד אותי בקשקוש הזה?‬ ‫מי אמר לך את זה?‬
‫החשוד, אזולאי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אפשט את זה בשבילך. החשוד בחיים?‬
‫כן.‬ ‫-אז המוסד לא רודף אחריו.‬
‫אני לא חושב שזה כל כך פשוט.‬
‫מי אתה?‬
‫בוקר טוב, שגב.‬
‫אני מהקונסוליה הישראלית.‬
‫הודיעו לנו שנעצרת‬ ‫וחשבנו לבדוק מה קורה איתך.‬
‫מטפלים בך כמו שצריך? נותנים לך לאכול?‬
‫אתה רוצה שנתקשר למשפחה שלך בתל אביב?‬
‫לעדכן אותם מה קורה?‬
‫מה קשור הקונסוליה?‬
‫אתה אמור לעמוד בפני שופט הבוקר, לא?‬
‫אתה מרוצה בינתיים מעורך הדין שלך?‬
‫לא פגשתי אותו עדיין.‬
‫אה.‬
‫מי אמר לכם שאני פה?‬
‫אנחנו... מיודעים על כל אזרח ישראלי שנעצר.‬
‫אתה יודע שבתי כלא באמריקה‬ ‫יכולים להיות מאוד מסוכנים.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬ ‫-אני רוצה לעזור לך.‬
‫תגיד לי, אתה חושב שאני מפגר?‬
‫אה?‬
‫דבר.‬
‫האמת, שגב, שאנחנו מעדיפים פחות דיבורים.‬
‫הרבה פחות דיבורים.‬
‫אם אתה לא מסתדר, אנחנו נשמח לעזור לך,‬
‫ולחברים שאולי יש לך פה באמריקה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫שיהיה לך בהצלחה הבוקר במשפט.‬
‫הבא. המדינה נגד אזולאי.‬
‫תיק מספר 2013-בי-איקס-0717.‬
‫שלום, כבודה.‬
‫שגב אזולאי. זה אתה?‬
‫כן.‬
‫מר אזולאי, אתה מואשם‬ ‫בשלושה סעיפי רצח מדרגה ראשונה. אתה מבין?‬
‫כן.‬
‫אתה דובר אנגלית? אתה מודע לחומרת ההאשמות?‬
‫כן.‬ ‫-ואיך אתה משיב להאשמות?‬
‫לא אשם.‬
‫בסדר גמור. שחרור בערבות נדחה.‬
‫מר קופלין, גש לפקיד. נשבץ אתכם בלוח השנה.‬
‫תודה, השופטת.‬
‫המדינה נגד מקיו. תיק מספר 2013-איקס-2297.‬
‫בוא איתי.‬
‫התיק הבא...‬
‫הבלש ניוקרק. אני נעמי היקס.‬
‫אני שמח שעצרת אותי. אני בדרך למצוא אותך.‬
‫דיברת עם שגב?‬ ‫-כן.‬
‫ו...?‬
‫אתה לא מאמין לו.‬ ‫-שגב חשוד ברצח.‬
‫ויותר חשוב, אני יודע ששגב הרג אותם.‬
‫אז לא משנה כמה מוזר המקרה הזה,‬ ‫ואני מודה שהוא מוזר,‬
‫למילה שלו אין משקל רב מבחינתי.‬
‫הוא דובר אמת.‬ ‫-את ערבה לו?‬
‫אני מנסה להשאירו בחיים בכל דרך אפשרית.‬
‫ואני מקווה שהכתבה שלי תעשה את זה,‬
‫אבל אלה שרוצים במותו נמצאים בלחץ של זמן.‬
‫אני מבינה שזו בקשה גדולה.‬
‫אם אתה רוצה שהוא ישרוד עד המשפט,‬ ‫תקשיב לי ותעזור.‬
‫איך לעזור?‬ ‫-תבצע שיחת טלפון.‬
‫תעביר אותו למעצר מנהלי.‬
‫את באמת מאמינה לו?‬
‫את חושבת שמרגלים ישראליים‬ ‫יפרצו לכלא ויחסלו אותו?‬
‫בלש, אתה יודע מי היתה אשתו של שגב?‬
‫כן, איזו רקדנית אמריקאית. יופי לו.‬
‫השם דניאל היה כיסוי. סופי דרייר היה שמה.‬
‫סופי היתה סוכנת סמויה‬ ‫של הסי-איי-איי בתל אביב.‬
‫היא נרצחה.‬
‫הזמן אוזל.‬
‫עזור לנו להשיג עוד זמן. בבקשה.‬
‫דפקתי לו מכות רצח. קיבלתי עוד שש שנים.‬
‫להתרחק!‬
‫להתרחק.‬
‫להתרחק!‬
‫מה קורה פה?‬
‫מי זה?‬
‫יצאנו תקופה.‬
‫למה קראת לי?‬
‫הוא מהמוסד.‬
‫עקב אחריי בשבילם.‬
‫צץ פתאום אחרי שדניאל מתה.‬
‫אני חושבת שהוא התקין מכשירי ציתות‬ ‫בבית שלי, אז הבאתי אותו לכאן.‬
‫מה את רוצה שאני אעשה?‬
‫אני רוצה שהוא ידבר.‬
‫חשבתי שאולי יהיה לך רעיון.‬
‫טלי, מי זה?‬
‫סיפרת לו משהו עליי? טלי, את עושה פה טעות!‬
‫תסתכל עליי.‬
‫טלי, את חייבת להפסיק את הטירוף הזה.‬ ‫-עומר.‬
‫לא אוכל לעצור אותם.‬ ‫את לא מבינה מה הם מסוגלים לעשות.‬
‫עומר, תסתכל עליי. אני אסף, נעים מאוד.‬
‫אני יודע שלא התכוונת לפגוע בטלי,‬ ‫אבל יש לנו כאן בעיה.‬
‫מבין?‬
‫אתה יודע איפה הייתי בצבא, עומר? חקש"ב.‬
‫יודע מה זה חקש"ב? יחידה 504?‬
‫חקירת שבויים.‬
‫בזמן קרבות, מלחמה וכאלה.‬
‫רציני, זה מה שאתה עושה עכשיו?‬
‫אישרו לנו שם לעשות הכול.‬
‫אבל הכול, בשביל להוציא מידע.‬
‫כל פרט.‬
‫מבין מה אני אומר?‬
‫האמת, אני לא ממש מתגעגע לזה.‬
‫אבל כשאני רואה אותך,‬
‫זה ממש מדגדג לי באצבעות.‬
‫טלי.‬
‫טלי!‬
‫תקשיב טוב, חתיכת חרא.‬
‫אתה סיכנת את טלי,‬
‫חברה שלך, בהיריון!‬ ‫אתה אשכרה יותר גרוע ממחבל.‬
‫יודע מה היינו עושים למחבלים?‬
‫כל השומרים, אל חצר הכלא מיד.‬
‫צא מהתא, אסיר.‬
‫יש "פעילות משותפת".‬
‫אני יכול להשתמש בטלפון?‬
‫בטח. קח את הטלפון שלי.‬ ‫אולי כבר תזמין פיצה?‬
‫קום כבר, קבב.‬
‫להשתמש בטלפון...‬
‫תודה.‬
‫- רקדנית אמריקאית נהרגה בתל אביב -‬
‫לכל הרוחות.‬
‫על מה אתה מסתכל, לעזאזל?‬
‫הלו? בית המעצר העירוני.‬
‫אני צריך להעביר אסיר למעצר מנהלי.‬
‫היי. כמה זמן אני כבר פה?‬
‫כמעט יום. חומר ההרדמה מתחיל להתפוגג.‬
‫אולי תרגיש קצת בלבול.‬ ‫-איפה המשוגע?‬
‫המשוגע, איפה הוא?‬
‫חזור לישון.‬
‫זה היה מקרה קל בהתחלה...‬
‫היא יצאה מזה.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מכירים כמה אנשים בוועד.‬
‫מה קרה, לכל הרוחות?‬
‫למה העוזרת של קארינה מנפנפת אותי?‬
‫המו"ל בחדר הישיבות. הוא שם כבר זמן מה.‬
‫נראה שקארינה רוצה להצית אותו.‬ ‫-ולדון פה?‬
‫שיט. למה לא הודעת לי?‬
‫בדקת הודעות?‬ ‫-לא. קח את זה.‬
‫אני פשוט מודע להשלכות של הסיפור.‬
‫והייתי רוצה להיות מקור האור‬ ‫שינחה אתכם לאיזון.‬
‫יש לי יסוד להאמין שאחד המקורות שלך‬
‫הוא חבר קרוב שלך.‬
‫כן.‬
‫אני סומך לגמרי על הצוות שלי.‬ ‫אתן יודעות מה אתן עושות.‬
‫אתן עיתונאיות, אני לא.‬
‫אבל כשבונים כתבה כל כך גדולה,‬
‫נחמד אם הבסיס שלה ייראה חסר פניות.‬
‫אילו פניות?‬
‫מה מערכת היחסים שלך עם המקור?‬
‫אנחנו חברים.‬ ‫-אבל היו ביניכם יחסים רומנטיים.‬
‫אם אתה שואל אם שכבנו,‬ ‫אז כן, לפני עשרים שנה,‬
‫אבל אין לכך שום השפעה על אופי הכתבה.‬
‫אני לא אומר שיש לזה השפעה.‬
‫אני טוען שמראית עין של משוא פנים‬ ‫חמורה כמו משוא פנים,‬
‫במיוחד כשמדברים על... זאת ישראל.‬
‫בת הברית הקרובה ביותר שלנו.‬ ‫בואו לא נשקר לעצמנו.‬
‫טוב? סליחה על הבוטות.‬ ‫יש לנקוט במשנה זהירות.‬
‫יחסיי עם המקור הם מה שהוליד את הכתבה הזאת.‬
‫זה אפילו לא היה מתאפשר‬ ‫אם לא הייתי שותפה למידע מדרגה ראשונה.‬
‫רק אני יכולה לעשות את זה.‬
‫זה לא משנה שום...‬ ‫-מה אנחנו עושים פה,‬
‫אם לא למצוא סיפורים כמו זה?‬
‫זה עושה אותנו רלוונטיים. מכניס אותך לשיח‬
‫ברמה אחת עם מגזין טיימס,‬ ‫הארפר'ס והניו יורקר.‬
‫זה לא מה שאתה רוצה?‬ ‫-לכולנו יש תפקידים במערכת.‬
‫אני די בטוח שהתפקיד שלך אינו לומר לי‬ ‫כמה רלוונטי המגזין הזה.‬
‫כשאראה את המוצר הסופי,‬ ‫דבר שקארינה הבטיחה שיקרה בקרוב,‬
‫תהיה לי פרספקטיבה טובה יותר.‬
‫אני רוצה להזכיר לכולם שפרסום של כל סיפור‬
‫מתחת ללוגו של המגזין הזה‬ ‫הוא פריבילגיה. לא זכות.‬
‫אני מתגאה בכך שאני מאזין למגוון קולות‬ ‫בתהליך קבלת ההחלטות,‬
‫אבל ההחלטה הסופית אם לפרסם‬ ‫היא שלי ורק שלי.‬
‫מובן, פיטר.‬ ‫-יופי.‬
‫אז אניח לכן להמשיך.‬
‫המשיכו בעבודתכן המבריקה. רבותיי.‬
‫המנוול.‬
‫הכתבה עומדת למות?‬
‫אני לא יודעת. אולי. עשית עבודה טובה.‬
‫זה עושה את הסיפור עוד יותר מסוכן.‬
‫מה אם נביא כתב נוסף לעזור לך?‬
‫הקרדיט שלו יופיע ראשון‬ ‫כדי שלא ייראה שיש משוא פנים.‬
‫אין שום מצב. אני עשיתי את כל העבודה.‬
‫אני מבינה,‬ ‫ובדרך כלל לא הייתי מציעה דבר כזה,‬
‫אבל את אומרת לי שצריך לפרסם את זה עכשיו.‬
‫אז, מה יותר חשוב?‬
‫שהסיפור יפורסם או שהוא יפורסם תחת שמך?‬
‫אני לא חולקת קרדיט, קארינה.‬
‫לא, אין בעיה.‬
‫הייתי גם לוקחת אחת.‬
‫נראה לי שלא אכלתי היום.‬
‫את צריכה. את בהיריון.‬
‫שגב מת?‬
‫הוא לא יודע. האמת שהוא לא יודע כלום.‬
‫הבטיחו לו שיקבלו אותו ליחידת מבצעים שלהם.‬
‫זה היה מבחן קבלה.‬
‫אני חייבת לדבר עם שגב.‬
‫אין לי איך להשיג אותו.‬ ‫אני בכלל לא יודעת אם הוא חי.‬
‫צריך להתחיל לדבר על המציאות שלפנינו.‬
‫כלא?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לפני זה יעשו עלינו סיבוב בתקשורת.‬
‫בוגדים, מרגלים, כאלה.‬ ‫הילד שלך יעבור גיהינום.‬
‫מה אפשר לעשות? אנחנו לא יכולים‬ ‫לזרוק את עומר באיזה שדה.‬
‫אני לא מנסה להסביר לך מה זה להיות הורה.‬
‫אבל שום כוח בעולם‬ ‫לא היה מונע ממני לגדל את הילד שלי.‬
‫את צריכה לעוף מפה עכשיו.‬
‫עכשיו. לצאת מהארץ.‬
‫לאן אני אלך?‬
‫מה איתך? מה עם עומר?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫תודה.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫האחות אמרה שחטפת משהו טוב.‬
‫זה היית אתה?‬
‫תן לנו רגע.‬
‫אם עשיתי טעות אחת‬
‫בכל הסיפור הזה, היא שלא הערכתי אותך מספיק.‬
‫מוזר. אני מכיר את כל ההיסטוריה שלך,‬ ‫את ההכשרה...‬
‫שלחת את הבן זונה הזה אחריי?‬
‫מצטער. הייתי צריך לדבר איתך.‬ ‫-אז דבר, מנוול. דבר.‬
‫תפסיק לשקר לי ותגיד לי מה אתה רוצה ממני.‬
‫את המחברת של דניאל.‬
‫היא רצתה שאקבל אותה.‬
‫היא מתה כשניסתה להעביר לי את המחברת.‬
‫לא.‬
‫היא מתה כשגנבה סודות והסתירה אותם.‬
‫ממני ומכל ישראלי שהכירה.‬
‫שיקרה ובגדה.‬
‫שגב...‬
‫השבועות האחרונים היו קשים לך,‬
‫ועל חלקי בכך, אני מצטער.‬
‫אבל עם כל הסודות,‬
‫אתה יודע שאשתך לא היתה כזו.‬
‫היא היתה גיבורה.‬
‫הזדקקנו לה להשגת מידע מסווג ביותר‬
‫מהיועץ לביטחון לאומי.‬
‫היא התקשרה אליי בלילה שזה קרה.‬
‫היא שמעה במקרה שיחת טלפון.‬
‫משהו בעניין פגישה לא רשמית.‬
‫בין אסף לבין הבוס שלו. שמו איתן שרון.‬
‫ביקשתי לא להתקשר אליי‬ ‫בשעתיים הקרובות. מה כל כך דחוף?‬
‫מה? איזו אינפורמציה?‬
‫אסף?‬
‫לא, מישהי. אבל היא לא מדברת עברית.‬ ‫זה בסדר. אתה יכול לדבר.‬
‫אבל למה קטסטרופה? מה שמעת?‬
‫אם הם יגלו, זה אסון גדול.‬
‫כן, טוב. תגיד לאיתן‬ ‫שאני אהיה שם תוך עשרים דקות.‬
‫כן. אני אשתדל להגיע כמה שיותר מהר. כן.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן, עבודה.‬
‫אתה יוצא?‬
‫כן. אתקשר אלייך אחר כך.‬
‫טוב שמיהרתי לפה וגירשתי את סיד.‬
‫אחזור בקרוב. אני מבטיח.‬
‫הבוס של אסף, שרון, היה אדם עם גישה ישירה‬
‫לאמ"ן, למוסד, הכול.‬
‫זאת היתה הפעם הראשונה‬ ‫שהצלחנו להתקרב לאיתן,‬
‫אבל המקום היה קטן מכדי שתוכל להיכנס,‬
‫להתקרב ולהאזין לשיחה.‬
‫גיבשנו סברה מה קרה אחר כך‬
‫משיחה בצד הישראלי‬ ‫ומצילומי הטלוויזיה במעגל סגור.‬
‫נראה שהיא המתינה מחוץ למסעדה שעות.‬
‫צפתה.‬
‫בתקווה לקלוט משהו.‬
‫ואז צצה הזדמנות.‬
‫מה שהיא גילתה שם,‬ ‫ידוע לנו שזה היה סודי ביותר,‬
‫מידע מסווג.‬
‫אלוהים!‬
‫הבהלת אותי.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-אני מצטערת. נפלו לי המפתחות.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אני יודעת איך זה נראה,‬ ‫אבל זה לא מה שאתה חושב.‬
‫אני החברה שלו.‬
‫איתן. החברה של איתן.‬ ‫ניסיתי להשאיר לו מתנה.‬
‫וואלה?‬
‫הלו?‬ ‫-היי, אבא.‬
‫היי, מותק. את לא נשמעת כל כך טוב.‬
‫כן, רק רציתי לשמוע את קולך.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. היה קצת קשה לאחרונה.‬
‫לא הרגשתי מי יודע מה.‬
‫אולי חטפתי איזה וירוס.‬
‫אולי תבואי הביתה לשבוע? תתנתקי.‬
‫אמא שלך תשמח להזדמנות לפנק אותך.‬
‫אזמין לך את הטיסה הקרובה.‬ ‫-יש לי משפחה עכשיו, אבא.‬
‫אני לא יכולה פשוט לעזוב.‬
‫את צריכה לדאוג לעצמך.‬
‫לא חשוב המשפחה. את צריכה לדאוג לעצמך.‬
‫אני יודעת. תן לי לפתור את זה.‬
‫אנחנו צריכים להוציא אותה ברגע זה.‬
‫היא היתה אמורה להתפנות. מיידית.‬
‫לקח לה 72 שעות.‬
‫ההיסוס, העיכוב...‬
‫כנראה עלו לה בחייה.‬
‫סופי היתה אישה מדהימה.‬
‫אחת מהטובות ביותר שלנו.‬ ‫-למה היא לא עזבה?‬
‫כי היא חשבה...‬
‫שתצליח לשכנע אותך לעבור איתה לניו יורק.‬
‫אני יודע. קשה לגלות שאתה‬ ‫לא יודע הכול על אשתך, אבל...‬
‫היא אהבה אותך.‬
‫אתה יכול לסיים את העבודה שהיא התחילה.‬
‫מה אקבל אם אעזור לך?‬
‫התחלה חדשה.‬
‫תראה לי מה גילית, תן לי את המחברת,‬
‫ושגב אזולאי...‬
‫ימות בכלא מפצעיו.‬
‫אבל אתה,‬
‫תתחיל חיים חדשים.‬
‫עם שם חדש.‬
‫חופשי.‬
‫ספר לי מה שאני רוצה לדעת.‬
‫מה עם אלה?‬
‫לא אוותר על בתי.‬ ‫-אתה עומד בפני מאסר עולם בכלא.‬
‫זה ויתור על הבת שלך.‬
‫ולמה שאאמין למה שאתה אומר?‬
‫איזו ברירה יש לך?‬
‫היי, כאן מאיה טלמור. תשאירו הודעה.‬
‫מאיה, זה אני.‬
‫טלי!‬
‫טלי, מה קורה?‬
‫טלי!‬
‫תנו לי לצאת מפה.‬
‫טלי, את שומעת אותי?‬
‫טלי!‬
‫הצילו!‬
‫כי, שוב, ביקשתי במיוחד‬ ‫שיעבירו אותו למעצר מנהלי.‬
‫איך הצליחו לתקוף אותו? למה לא הודיעו לי?‬
‫אין לי את המידע הזה.‬
‫איפה הוא עכשיו? מה מספר החדר?‬
‫נסה במרפאה.‬ ‫-תודה.‬
‫שיט!‬
‫לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬