Tidigare i Hit & Run:
Om jag får veta vad Dani visste kan jag använda det för att slippa fängelse.
-Ta in henne. -Okej.
Kodade hon ett meddelande till sig själv i en dans?
Helvete. Polisen.
Det räcker!
Du blir uppslukad av ditt arbete.
Du tog min huvudkälla och vän och gjorde honom till ett lätt byte i fängelset.
De dödar honom där inne!
EN NETFLIX-SERIE
...stampade skiten ur en pakistanier. Jag fick sex år till.
Sen gjorde jag ett hål.
Jag skalade av det från den jävla subbans ansikte.
Från ansiktet! Jag skalade det.
Jag skalade bort hennes ansikte.
Jag behöver skor!
-Jag behöver skor. -Jag har nog med problem!
Jag behöver skor, för fan!
Jag skalade av hennes ansikte.
Jag petade, och skalade av det.
Vill du tillbaka till cellen? Jag måste inte vara här.
Du åker dit för tre mord. Jag har bra statistik.
Jag kom bara för att...prata med dig.
Manyak.
Ja, manyak.
Det hittade jag på en hebreisk webbsida när jag sökte på "rövhål".
Stämmer det?
"Kuksugare."
Använder ni det i Israel också?
En värld full av män...
...för dumma för att använda det som en komplimang.
Du kommer att dö i fängelse.
Fortare än vad du tror.
Och vad fan betyder det?
Jag vill veta allt.
Jag erkänner att jag tycker att du är intressant.
Åklagaren kommer att säga att en israelisk tok sköt sönder en nattklubb
och drogs in i en gänghämnd, men du,
du och din kompis kunde ha lämnat landet
och åkt till Israel efter att ni hade dödat dem som dödade din fru.
Varför stannade du?
Varför vänta?
Vad vill du ha av mig?
Jag försöker få dig att snacka.
Du har mig här. Du har dina bevis. Du får din dom.
Vill du ha rättvisa, gör ditt jobb och fråga hur min fru dog.
Ta reda på vem som faktiskt dödade henne.
Berätta. Berätta vad fan som händer.
-Berätta vad jag inte vet. -Släpper du ut mig?
Så vad är poängen?
Du och Harel ser ut som seriemördare.
Jag råkar veta att han hade en son.
Om du vill att det här ska vara hans minne, så får det vara så.
Pratade du med Naomi Hicks?
Jag känner henne inte.
Men det kan vi väl göra.
Eller...
...så upplyser du mig.
Nu.
Manskroppen från skrotupplaget. Ni har inte kunnat identifiera honom, va?
Inte än.
Det kommer ni inte att kunna. Det är Mossad.
De dödade Ron och kommer att försöka döda mig.
Här. Snart.
Prata med mig. Ta det inte dit vi inte kan komma tillbaka från...
Håll käften.
Du raderade inte ens meddelandena.
Vad fan är det med dig?
Sitt och håll käften. Nästa kula hamnar i ditt knä.
Rekryterade Mossad programmerare med svaga blåsor, eller hade de tur med dig?
Lägg ner telefonen och prata med mig.
Vad kan du säga?
Du vidarebefordrade meddelanden från min telefon, din jävla lögnare.
Vad planerade du?
Tänkte du hjälpa dem att slå din gravida flickvän eller bara se på?
Ser du inte vad som händer?
Jag använde meddelandena för att rentvå dig, för att visa vad du inte visste.
Jag gjorde detta för att skydda...
Okej. Jag förstår.
Du älskar mig. Du försökte hjälpa till. Jag låter hormonerna påverka mitt omdöme.
Efter allt det här kanske vi kan köpa ett litet ställe i Galileen,
öppna ett bageri, bilda familj.
Jag älskar dig.
Annars hade jag låtit dem föra bort dig.
Snälla, tänk. Vi kan ställa allt tillrätta.
Jag vill vara en del av ditt liv.
Jag vill finnas i ditt liv. Bådas era liv.
Din röst går upp när du ljuger.
Hur mår du?
Tali?
Upp med dig.
Vi ska iväg.
Skrev du det utan att säga till redaktören att du jobbade på det?
Läser du ens, Karina?
Handlar den om mer än den unga kvinnans död?
Som varför hon dödades?
Jag jobbar på det. Jag måste prata med folk.
Varför ta in den nu?
För att...
Om jag inte får den publicerad dödar de min vän som de dödade hans fru.
Kan vi ha det som rubrik?
-Karina, e-post. -Två minuter.
Din vän, var är han nu?
I häktet. Han ska upp i rätten om 30 minuter.
Gå dit. Låt mig ta tag i det här. Jag behöver dina anteckningar.
Be juristerna att komma. Säg åt dem att vänta i konferensrummet.
Du har gjort ett bra jobb. Jag ska göra vad jag kan,
men den ska uppför kedjan innan vi går vidare.
Jag förstår, men vi har ont om tid. Ska det bråkas, låt oss göra det nu.
Jag sköter politiken. Gå till förhandlingen.
Vi träffas igen i eftermiddag.
Säg att du backar upp mig i detta.
Det här är stort. Låt den inte kvävas i sin linda.
Jag vill ha storyn precis som du, men jag lovar inget jag inte kan hålla.
Advokaterna får säga sitt.
-Chefen, en fråga. -Jag är upptagen.
Det går fort. Jag har en kropp som jag inte kan identifiera.
Förmodligen utländsk, för DNA:t ger inga svar.
Det går inte ihop.
Du var väl med i baskrarna? Stötte du nånsin på nån Mossad?
Jag frilansade lite efter tjänsten, men egentligen inte. Hur så?
Skratta inte, men tänk om Mossad
är här i USA för att ta nån och själva blev tagna?
Varför skulle jag säga det?
Det kanske är därför jag inte får en träff.
Varför stör du mig med detta? Vem har sagt det?
-Den misstänkte, Azulai. -Okej.
Låt mig göra det enkelt. Lever den misstänkte?
-Ja. -Då är inte Mossad ute efter honom.
Det är nog inte så enkelt.
Vem är du?
God morgon, Segev.
Jag kommer från det israeliska konsulatet.
Vi blev informerade om gripandet och ville titta till dig.
Behandlar de dig väl? Får du mat?
Vill du att vi kontaktar din familj i Tel Aviv?
-Meddelar dem vad som pågår? -Varför är konsulatet intresserade av mig?
Du ska till rätten idag, eller hur?
-Är du nöjd med din advokats arbete? -Jag har inte träffat honom än.
Vem sa att jag var gripen?
Vi blir...informerade varje gång en israelisk medborgare grips.
Amerikanska fängelser kan vara väldigt, väldigt farliga platser.
-Vad vill du? -Att du more bra.
Tror du att jag är korkad?
Prata.
Sanningen är att vi föredrar mindre prat.
Så lite prat som möjligt.
Om det blir svårt för dig, hjälper vi gärna dig
och alla vänner du kan tänkas ha här i USA.
Dra åt helvete.
Lycka till i rätten idag.
Nästa. Folket mot Azulai.
Fallnummer 201-3-B-X-0-7-1-7.
Hej, fru domare.
Segev Azulai. Är det du?
Ja.
Du är anklagad för tre överlagda mord. Förstår du?
Ja.
Talar du engelska? Förstår du allvaret i anklagelserna?
-Ja. -Hur ställer du dig, sir?
Oskyldig.
Nåväl. Borgen nekad.
Herr Coughlin, gå till biträdet. Vi skriver in dig i kalendern.
Tack, herr domare.
Folket mot McCue. Fall nummer 2-0-1-3-X-2-9-7.
Följ med mig.
Nästa fall på listan...
Kriminalinspektör Newkirk. Jag heter Naomi Hicks.
Bra att du stoppade mig. Jag letade efter dig.
-Har du pratat med Segev? -Ja.
Och?
-Du tror honom inte. -Segev är misstänkt för mord.
Dessutom vet jag att Segev dödade dem.
Även om hans fall är märkligt, och det erkänner jag att det är,
väger inte hans ord tungt hos mig.
-Han talar sanning. -Går du i god för honom?
Jag försöker att hålla honom vid liv.
Förhoppningsvis gör min story det, men de som vill se honom död har bråttom
och jag inser att det är mycket begärt.
Men om du vill att han ska leva till rättegången, lyssna och hjälp till.
-Hur då? -Ring ett samtal.
Sätt honom i skyddshäkte.
Tror du verkligen på honom?
Tror du att israeliska spioner kommer att bryta sig in och döda honom?
Vet du vem Segevs fru var?
Ja, en amerikansk dansare. Sak samma. Bra för honom.
Danielle var en täckmantel. Sophie Dreyer hette hon.
Sophie var en hemlig agent för CIA i Tel Aviv. Hon blev mördad.
Vi har ont om tid.
Hjälp oss att köpa lite tid.
...stampade skiten ur honom. Jag fick sex år till.
Backa!
Backa.
Backa!
Vad i hela friden?
Vem är han?
Vi var ihop förut.
Varför bad du mig att komma hit?
Han är Mossad.
Han håller koll på mig åt dem.
Han dök upp igen efter Danielles död.
Jag tror att han avlyssnar mitt hem, så jag tog hit honom.
Vad tänker du göra med honom?
Jag kan inte få honom att prata.
Jag tänkte att du har några idéer.
Tali, vem är han?
Berättade du om mig? Du gör det värre!
Lugna dig, okej?
-Tali, du måste sluta. -Omer.
Du vet inte vad de är kapabla till!
Omer, se på mig. Jag heter Assaf.
Du ville säkert inte skada Tali, men vi har en situation nu.
Vet du var jag tjänstgjorde inom militären? Chaksav.
Känner du till Chaksav? Enhet 504?
Förhör av fångar.
I krigstider, i stridens hetta. Desperata tider.
Är det vad du vill nu?
Vi fick tillstånd att göra allt.
Jag menar allt för att få information.
Varenda detalj.
Förstår du?
Jag saknar det inte alls.
Men när jag ser på dig...
...börjar det att klia.
Tali!
Din skit.
Du försatte Tali i fara.
Din flickvän. Hon är gravid! Det gör dig värre än en terrorist.
Vet du vad vi gör med terrorister?
Alla vakter till fängelsegården omedelbart.
Kliv ut ur cellen, fånge.
Det är rast.
Får jag låna en telefon?
Visst, du kan använda min. Beställ en pizza.
Upp med dig, kebab.
Låna en jävla telefon...
Tack.
AMERIKANSK DANSARE DÖDAD I TEL AVIV
Helvete.
Vad fan glor du på?
Ja, hallå? Stadshäktet?
Jag måste sätta en fånge i skyddshäkte.
Hej. Hur länge har jag varit här?
Nästan en dag. Narkosen börjar att släppa.
-Du kan känna dig lite förvirrad. -Var är galningen?
Var är galningen?
Somna om.
Först var det bara lite...
-Hon frisknade till direkt. -Ja.
Vi känner några i styrelsen.
Vad fan hände?
Varför messar Karinas assistent mig?
Utgivaren är i konferensrummet. Han har varit där ett tag.
-Karina vill tutta eld på honom. -Är Weldon här?
Helvete. Varför messade du inte?
-Har du ens tittat på dina meddelanden? -Ta den här.
Jag är bara medveten om den här storyns följder.
Jag vill påpeka att vi bör vara balanserade i vår rapportering.
Jag har fått höra att en av källorna till din story
är en personlig bekant till dig.
Jag litar på min personal.
Ni vet vad ni gör. Ni är journalister, inte jag.
Men när man bygger en så stor historia,
vore det bra om grunden inte kan ses som befläckad på nåt sätt.
-Befläckad hur? -Vad har du för relation till din källa?
-Vi är vänner. -Men ni hade en romantisk relation.
Frågar du om vi har legat med varann, ja, för 20 år sen,
men det påverkar inte storyn på nåt sätt.
Och det påstår jag inte.
Men om nåt verkar partiskt är det lika illa som om det är partiskt,
särskilt när man pratar om... Detta är Israel.
Vår närmaste allierade. Vi ska inte ljuga för oss själva.
Okej? Ursäkta. Vi måste gå försiktigt fram.
Min relation till källan är anledningen till att storyn blev av.
Den skulle inte ha varit möjlig om jag inte hade erhållit informationen.
Jag är den enda som kunde göra det.
-Det förändrar inget... -Varför gör vi det här
om inte för att hitta såna här historier?
Det här gör oss relevanta. Sätter dig i samtal
med Times Magazine, Harper's och New Yorker.
-Är det inte det du vill? -Vi har alla jobb här.
Ditt jobb är inte att berätta för mig hur relevant tidningen är.
När jag ser slutprodukten, vilket Karina lovar att jag får,
får jag ett bättre perspektiv på detta.
Nu vill jag påminna alla om att en publicering av vilken story som helst
under den här tidskriftens namn är ett privilegium, ingen rättighet.
Jag är stolt över att höra olika röster under beslutsprocessen,
men det slutgiltiga beslutet att publicera är mitt och bara mitt.
-Uppfattat, Peter. -Toppen.
Då ska ni få fortsätta med ert.
Ni gör ett bra jobb. Mina herrar.
Den jäveln.
Kommer den att dö?
Jag vet inte. Kanske. Du har gjort ett bra jobb.
Det gör historien ännu farligare.
Ska vi ta in nån annan som kan hjälpa dig?
Sätt deras namn först så att det inte verkar partiskt.
Aldrig i livet. Jag gjorde allt jobb.
Jag vet, och jag brukar inte föreslå det, men du säger att vi måste publicera nu.
Vad är viktigast?
Att storyn blir publicerad eller att den blir det med ditt namn?
Jag delar inte min byline, Karina.
Nej, varsågod.
Jag kanske gör dig sällskap.
Jag har nog inte ätit idag.
Men det borde du. Du är gravid.
Är Segev död?
Han vet inte. Han vet inte mycket om nåt.
Förutom att de lovade att placera honom i specialstyrkan.
Det här var hans inträdesprov.
Jag måste prata med Segev.
Jag kan inte kontakta honom. Jag vet inte om han lever.
Vi måste diskutera realistiskt.
-Livstids fängelse? -Ja.
Men på vägen dit skämmer de ut oss offentligt.
Spioner. Förrädare. Såna saker. Ditt barn kommer att få ett helvete.
Vad ska vi göra då? Vi kan inte dumpa Omer i öknen.
Jag vill inte berätta hur det är att vara förälder.
Men inget skulle kunna hindra mig från att uppfostra mitt eget barn.
Du måste åka.
Nu. Lämna Israel.
Vart skulle jag ta vägen?
Du, då? Omer?
Jag tar hand om det.
Tack.
Hur mår du? Sköterskan säger att du fick rejält med stryk.
Var det du?
Ge oss en minut.
Om jag har gjort ett konsekvent misstag
i den här historien, så är det att underskatta dig.
Konstigt. Jag känner till hela din historia, träningen...
Skickade du in den jäveln efter mig?
-Förlåt. Vi behövde prata. -Så prata, din jävel. Prata.
Sluta att ljuga och säg vad du vill ha av mig.
Danielles anteckningsbok.
Hon ville att jag skulle ha den. Hon dog när hon försökte att ordna det.
Nej.
Hon dog när hon stal hemligheter och hade hemligheter.
För mig och alla andra israeler hon kände.
Hon ljög och svek.
Segev...
De senaste veckorna har varit tuffa för dig,
och för min del i det ber jag om ursäkt.
Men trots alla hemligheter
vet du att din fru inte var sådan.
Hon var en hjälte.
Vi behövde henne för att få hemligstämplad information från säkerhetsrådgivaren.
Hon ringde mig kvällen det hände.
Hon hade hört ett telefonsamtal.
Nåt om ett möte. Inofficiellt.
Mellan Assaf och hans chef. Han heter Eitan Sharon.
Jag bad dig att inte ringa på två timmar. Vad är så brådskande?
Va? Vilken information?
Assaf?
Nej, en vän, men hon talar inte hebreiska. Det är okej. Kan du prata?
Men varför en katastrof? Vad hörde du?
Hur fick de tag i den? Det är katastrof om de får veta.
Ja, okej. Hälsa Eitan att jag kommer inom 20 minuter.
Jag ska försöka komma dit så fort jag kan.
-Är allt okej? -Ja, det är bara jobb.
Ska du gå?
Ja, jag... Jag ringer dig sen.
Vilken tur att jag stressade hit och tvingade Syd att gå.
Jag är snart tillbaka. Jag lovar.
Assafs chef Sharon var en kille med åtkomst på högsta nivå
i Aman, Mossad, allt.
Det var allra första gången vi kom nära Eitan,
men stället var för litet
för att hon skulle kunna ta sig in för att försöka att höra samtalet.
Vi pusslade ihop vad som måste ha hänt därnäst
från snacket på den israeliska sidan och en del övervakningsfilmer.
Hon väntade tydligen utanför restaurangen i flera timmar och spanade.
I hopp om att kanske få nåt.
Sen dök en möjlighet upp.
Vi vet att det hon hittade var topphemligt, hemligstämplad information.
Herregud!
Du skrämde mig.
-Vad gör du? -Förlåt. Jag tappade nycklarna.
-Ha en trevlig kväll. -Detsamma.
Vad gör du?
Jag vet hur det ser ut, men det är inte som du tror.
Jag är hans flickvän.
Eitan. Jag är Eitans flickvän. Jag försökte att lämna en present.
Vi får se.
-Hallå? -Hej, pappa.
Hej, raring. Du låter inte så pigg.
Jag behövde bara höra din röst.
Är allt okej?
Ja, det har varit tufft på sistone.
Jag har inte mått så bra.
Jag tror att jag har dragit på mig nåt.
Du kan väl komma hem i en vecka? Koppla av.
Din mamma skulle älska att skämma bort dig.
-Jag fixar nästa flyg åt dig. -Jag har familj nu, pappa.
Jag kan inte bara åka.
Du måste ta hand om dig.
Familjen spelar ingen roll. Du måste ta hand om dig.
Jag vet, låt mig bara lista ut det. Okej?
Vi måste få ut henne därifrån genast.
Hon skulle evakuera. Omedelbart.
Det tog henne 72 timmar.
Den tvekan, den förseningen... kostade henne förmodligen livet.
Sophie var en fantastisk kvinna.
-Hon var en av våra bästa. -Varför åkte hon inte?
För att hon trodde...
...att hon skulle kunna övertala dig att flytta till New York med henne.
Jag förstår att det är svårt att upptäcka allt du inte vet om din fru,
men...hon älskade dig.
Du kan avsluta jobbet hon påbörjade.
Vad får jag om jag hjälper dig?
En nystart.
Visa mig vad du hittade, ge mig anteckningsboken
och Segev Azulai...
...kommer att ha dött här av sina skador. Men du kommer...
...att börja ett nytt liv.
AMERIKAS FÖRENTA STATER
Med ett nytt namn.
Fri.
Berätta vad jag vill veta.
Vad händer med Ella?
-Jag kan inte lämna min dotter. -Du riskerar livstids fängelse.
Det är att ge upp sin dotter.
Varför skulle jag tro på nåt du säger?
Vad har du för val?
Det här är Maya Talmor. Lämna ett meddelande.
Maya, det är jag.
Tali!
Tali, vad händer?
Tali!
Släpp ut mig!
Tali, hör du mig?
Tali!
Hjälp!
Jag ringde specifikt för att få honom flyttad till skyddshäktet.
Hur fan kunde han bli attackerad? Varför ringde ingen mig?
-Jag har inte den informationen. -Var är han nu? Ge mig rumsnumret.
-Prova med sjukstugan. -Tack.
Fan!
Vakt!
Men för fan...
Undertexter: Cecilia Torngrip