SERIÁL NETFLIX
Holčičko…
kde jsi?
Zlato.
Pojďte s námi!
Co tu k čertu pohledáváte?
Vypadněte vocaď, než vás všechny vyženu do chodby, vy pitomci.
Kde se tu vzal?
Sakra nevim. Nikdy jsem ho tu neviděl.
Do hajzlu.
Chauncey?
Doufej, že je ten Yannick skutečnej.
Protože jestli ne, nejenže zabiju tebe,
ale zabiju i celou tvoji rodinu, psa i zlatou rybičku.
Piš si, že najdu i tvoji první lásku a taky ji zabiju.
Co máš s hlasem? Jsi v pohodě?
Víš, že se můžu proměnit.
Jak proměnit? O čem to mluvíš?
Chris zjistí, kde je Yannick Mair.
Pomocí komlinku jsem se dostal do hlavního počítače.
Yannick je v bloku G, v jižní části budovy
za vězeňským dvorem.
Můžu ji tam dovést, i když už nemá oblek.
Ne. To zvládnu.
Anyo, drž se plánu.
Držím se ho. Odtud vidím na dvůr.
Jen opatrně.
Jsem tu.
Mám to.
Skvělé. Teď najdi Yannicka.
Konečně.
Umírám hlady.
Kde je Pablo?
Zeptej se mýho šéfa.
Rusáku? Jsi federální dozorce?
Mluv.
Tři tvý kumpány zabili nebo je maj v hrsti.
Přišel jsem ti pomoct.
Nikdo mi nepomůže.
Prostě to chtěj.
Co z toho bude mít Yannick?
Co budeš chtít.
To nikdo nemůže zaručit.
CIA může.
Proč jsi neřekl, že jsi s Američanama?
- Najali mě očíhnout ostrahu. - Proč a kdo?
Plán narušit…
- Narušit… - Anyo, co se děje?
Do prdele. Otrávili ti jídlo.
Cože udělali?
Zatraceně! Je mrtvej.
Najdi jeho telefon.
Musí být někde tady.
Počkat, ze středu místnosti vychází slabý signál.
Trefa.
Mám to.
Ty sráči.
- Dovnitř a ven za hodinu? Blbost. - Co to s váma je?
Tady je.
Chauncey, Chauncey. Kdo to sakra je?
Dejte si pohov.
Uklidni se, sakra.
Všichni jste věděli, že to bylo vězení.
A ty jsi lhala. Zase.
Tajila jsi, že se můžeš měnit.
Jo, věděl jsem to. Je to ve tvém spisu.
Neměl jsem na výběr a musel tě do toho zatáhnout.
Do hajzlu s tebou.
Hej, hej. Všichni se uklidněte.
Zjistil jsi tam něco?
Yannick je mrtvej.
Tohle je jeho jednorázový mobil.
Co teď?
A kdo sakra máš bejt?
Jenom ruskej úředníček.
- Mohla jsi… zavolat. - To stačí, tati.
Vážně vypadáš jako někdo jinej. Je to fakt neuvěřitelný.
Nemáš ponětí, cos mi provedl.
Jo, jasně. Jako bych měl věřit nějakým…
Jsi v pohodě?
Hele, co se to tam vzadu děje?
Panebože!
Životní funkce jsou zase v normě.
Jsi v pořádku?
To řekni ty mně. Je to v mém spisu.
Jsi jediná lidská bytost, co přežila
to, čemu Rusové říkají „Jaroslavský program.“
Skoro nesnesitelně zatěžuje moje vnitřní orgány.
Začalo to jako program biologických zbraní už v 80. letech pod vedením KGB.
Co na tom záleží?
Věř mi, že nevím, jestli do toho můžu znovu jít.
Nebo jestli to příště ustojím.
Už je to 20 let.
A ty ses po těch letech nenaučila pár fíglů?
Železo mi pomáhá doplnit energii.
Ale v žádném případě neuleví bolesti.
Je mi to líto.
To pochybuju.
Co můžu udělat?
Nech mě jít.
To nemůžu.
Jak jsi mě našel.
Záleží na tom?
Jde o můj život.
Z bývalého ruského špiona se stal soukromý vyšetřovatel
pro klienty černého trhu.
Prodal mi informaci a já ji využil.
To není možné.
Všechno jsem vymazala ze života. Pohřbila jsem to hodně hluboko.
Nesnaž se hledat chybu. Zblázníš se.
Zblázním se víc, když to neudělám.
Teď máme větší problém.
Tvoji dceru.
Do prdele.
Becca musí šílet.
Vše je v pořádku.
- Zvládli jsme to. - Co tím myslíš?
Becca ti psala, kde jsi, tak jsem musel odpovědět.
Jak? Nemáš můj mobil.
Naklonoval jsem ho. Když jsi byla v bezvědomí.
Jsi vážně parchant.
Jenom plním příkazy.
Kde už jsem to jenom slyšela.
Navíc jsme potřebovali nějakou historku.
Becce jsem řekl, že jsi šla na večeři do Getafe
a zmeškala poslední vlak do Madridu.
Proč jsem nejela Uberem?
Zablokovali ti kreditku.
Čekáš na novou kartu od FedExu a musela jsi zůstat v malém penzionu.
Platila jsi hotově.
Ale to hlavní je,
že když uspěješ při své misi, Becca se dostane domů.
Máš děti, Chauncey?
Nemám ani kytku.
No, logika, důvod, ať tomu chceš říkat jakkoliv,
všechno je na nic, když máš děti.
Nechápu.
Chápu nebezpečí, co mi hrozí,
a navíc i mojí dceři.
Ale faktem je, že poslední rok byl pro ni těžký.
Můj rozvod, šikana a spousta dalších věcí najednou
Takže to, že se může zúčastnit téhle soutěže,
to pro Beccu znamená všechno
a já ji o to nepřipravím.
- Ne, musím trvat na tom… - Nech starost o mou dceru na mě.
- Jestli tohle bude… - Řekla jsem, že to zvládnu.
Až bude tohle za mnou, vrátím se k normálnímu životu?
To nevím.
To jsem si myslela.
- Díky. - Za co?
Za upřímnost.
Ne, není doma.
Měla se vrátit včera večer a pak se…nevím.
Fakt nevím, kde je.
Ne, poslala mi včera večer tři textovky a pak už nic.
Ne. Myslím…
Maddie, zavolám ti později.
Co se k čertu stalo, mami?
Nic se nestalo.
„Nic“? Večer jsi byla v posteli poté, co už jsi jednou zmizela,
vypadalo to na únavu, z které se vyspíš,
pak přijdu, tvůj pokoj je naruby, jako
kdyby tam proletělo tornádo.
Je mi to líto.
Neuklidila jsem a to bylo nezodpovědné, musela jsem narychlo něco udělat.
Spěchala jsem.
Jo. Před nebo potom, cos vyžahla tucet lahví chlastu?
Ty malé lahvičky?
Neblázni. To je jako jedna normální sklenička.
A náhodou jsem jich pár převrhla a vylily se…
A navíc jsi nestihla vlak, nefungoval ti mobil
a zablokovali ti kreditku?
Jo, ale naštěstí
jsem mohla zůstat v tomhle penzionku,
který vedou tihle príma staříci, Pablo a Lucia.
A co tvoje vlasy?
- To víš, potřebovala jsem změnu. - To teda nevím, mami.
A ty nosíš moje šaty?
Jo. Snad ti to nevadí.
Jen mi, proboha, řekni, jestli máš… jak se tomu říká?
- Krize středního věku? - Ne, nervovej kolaps!
Ne! Ne. Ne. Nemám.
Hele, nemáš hlad? Protože já hlady umírám.
To nemá nic společného s tím, o čem se tu bavíme.
Pojďme dolů a dejme si takové ty malé…
Jak se jim říká? Empanady?
Nejdřív jinou podprsenku. Tohle se nedá vydržet.
Jak to teď říkáte? „Vysvobodit bradavky“?
Panebože. Neopakuj to.
Protože jde o celý prsa,
- nejenom bradavky. - Mami, mlč. Jen běž.
Mami, co je to s tebou?
Myslím, že jsem trochu anemická.
Potřebuju trochu železa.
Na co jsem se tě chtěla zeptat?
Nevím, mami. Nejsem telepat.
Kdy se táta přijde podívat?
Nepřijde.
- To je mi líto, zlato. - Jsem zvyklá.
To neříkej.
Proč? Je to pravda. Stále se vymlouvá na práci.
Víš, díky té jeho práci…
si můžeme dovolit tenhle výlet, tvoje lekce bruslení i náš dům.
Takže když táta za vše platí, tak se nemusí o nic dalšího zajímat?
Jenom říkám to, že se pro nás taky hodně obětuje.
Ty se ho zastáváš? Vím, že provedl něco, co vedlo k rozvodu.
Nejsem včerejší, mami.
Je to složité.
Vlastně ani ne.
Zasloužíš si víc.
Tady se to nehodí.
Nikdy se ti nehodí být upřímná.
Ale no tak, Bec. To není fér.
Vážně?
Protože ani nevím, proč jste se s tátou rozvedli.
Nebo nic o tvém dětství, rodičích ani tvých snech.
Nic o tobě.
Říkala jsem ti…když…
Jo. Až budu starší, že mi všechno řekneš a…
Jaké je to velké tajemství?
Chováš se, jako nějakej tajnej špion nebo tak.
Víš co? Už mě to ani nezajímá.
Tohle? My? Ať je to, co je to.
Snažím se nedělat problémy…
Jo, jenže je děláš.
Dobře. Fajn. Chápu. Chceš prostor.
Tak co kdybych vynechala ranní cvičení
- a pak se sejdeme? - To nemůžeš.
Musí tam být všechen doprovod.
Ale, no, pak bys možná mohla…
Nevím. Zabývat se…
no to je fuk.
Bec, já…
Faina nemůže přijít.
Táta jí to tehdy večer zatrhl.
Na jak dlouho?
Kdoví?
Její otec je vůl.
Aspoň si na počest Fainy připijem.
No tak.
Pořád máš mě.
Jo, ale bez Fainy
nemůžeme mít trojku.
„Trojku“?
Chtěla jsem si s Fainou pokecat o tom, jak si my tři
trochu zahřešíme.
Ale jestli nechceš?
Ne, ne, ne. Jasně.
Když je nějaká party, jsem vždy vyřízenej.
Vždyť to víš.
Vlastně jsem doufala, že to bude dneska.
Pořád to může být.
Jenom…
bez jednoho.
To už známe.
Udělejme něco,
na co nezapomeneme.
Jasně. Naprosto. Miluju tvůj způsob myšlení.
Mohla bych si s Fainou promluvit a když se příště uvidíme,
půjdeme do toho.
Jo, jo. Určitě.
Má číslo, na kterém ji seženu?
Jde ale o to, že ten telefon asi odposlouchávaj.
Takže si musíš dávat pozor na to, co říkáš.
Chápu.
Napijeme se?
Jo. Můžeš něco přinést?
Haló?
Prý je někdo pod zámkem.
Jo. Jedna kráska mě dostala do problémů.
Ne, ještě nedostala.
Sliby, sliby.
Pověz mi, Faino, věříš na zázraky?
Ne, mám tě ráda.
Prosím tě, nebuď jako ty kýčovité holky, co věří na jednorožce.
Podívej se z okna, trubko.
Tak teď začnu věřit i na Ježíška.
Tak co tam nahoře děláš?
Mám s tebou druhý rande.
Mimochodem, měla by sis dávat pozor na to, co říkáš.
Telefon je asi napíchnutý.
Žádný strach. O to jsem se postarala.
Vážně vždycky něčím překvapíš.
Tak o čem jsi chtěla mluvit?
O čemkoliv.
Jen tě chci poznat.
Když vybuchl Černobyl, moje máma
dělala výzkum ve městě 50 kilometrů na jih odtamtud.
ětšina lidí z jejího týmu do tří let zemřela.
Faino, to je mi líto.
Jo, mně taky.
A včera v noci jsem ztratila přívěsek, co mi dala. Ale netuším, kde.
Možná v metru.
Dala ti ho na památku?
Ano.
Tátovi dala svou šperkovnici. Když ji otevřeš,
baletka uvnitř se začne otáčet a skříňka hraje skladbu od Čajkovského.
To je krása.
Kéž bych měla něco,
cokoliv, co by mi připomínalo mou mámu.
Proč? Co se jí stalo?
Zemřela při požáru, když mi bylo pět.
To je dobrý.
Jo.
Všechno v pohodě.
Myslím, že osud chtěl, abysme se potkaly, Anyo.
Co tím myslíš, že v Yannickově telefonu nic nebylo?
Zdá se, že všechny hovory byly z pevné linky.
Takže ta pevná linka je připojena k nějakému routeru,
který šifroval hovory.
No super. A co teď?
Jestli chceme vědět, s kým mluvil, musíme se mrknout na ten router.
Jde vystopovat?
Jasně. Co si myslíš? To jsem udělal jako první.
Podívej, je v týhle oblasti… Pan Bendito.
To zrovna není nejpřívětivější část Madridu.
Tak holky. Jdeme na to.
Podíváme se na výskoky. Čepele vysoko.
Haló?
Kde jsi?
Trénink krasobruslení.
Odejdi.
Nemůžu.
Tohle už jsme řešili.
Nemám tu moc závazků, ale tenhle je jedním z nich.
Ať jde o cokoliv, bude to muset počkat.
Ozvu se ti, až tu skončím.
Moc pěkné.
Pěkný výskok, Becco.
Dobře děvčata. Teď potřebuju…
Kimberley, Kelly, pojďte sem, prosím.
Ale podívejme. Tvůj účes fakt žeru.
Díky.
Potřebovala jsem nějakou změnu.
Tak, holka, jak to jde?
No…
víš, dobrý.
Ale no tak, mě neoblbneš, Jenny.
Jenom… moc nevycházíme s Beccou, takže…
Je to těžký.
Všechno, co udělám nebo řeknu, je špatně.
Vítej v klubu.
Před nedávnem jsem byla pro Beccu všechno.
- Kéž bych to mohla vrátit. - Ne. Víš, s tím nesouhlasím.
Když jsou malí, musíš být trpělivější a chápavá.
Teď, když se Maddie tváří tak, že ví všechno líp,
připomenu jí, že jsem ji porodila a můžu se jí i zbavit.
Ony si prostě myslí, že jsme ubohé.
Netuší, že jsme kdysi bývaly mladé a ne tak…
Já nevím, maminkovské?
Bojím se, že jsem to s Beccou naprosto zvorala.
A že zbytek svého života stráví v křesle nějakého cvokaře.
Holka, ten vlak už nezastavíš.
Ať uděláme cokoli, nějak je poznamenáme.
Asi máš pravdu.
Já vím.
Jenom musí dospět a spoustu věcí si uvědomit. Toť vše.
Co?
Myslíš, že i tuhle nudu, při který mi mrzne zadek, zvládám střízlivá?
Blázínku.
Mimochodem, tvoje tajemství je u mě v bezpečí.
Becca řekla Maddie, že mizíš a nechodíš domů.
- Počkej, není to, jak to vypadá. - Ale je.
Někde se snažíš ulovit pěknýho ptáčka.
Takhle úplně to není…
Nestyď se.
Pokračuj v tom a já na Beccu dohlídnu.
Děkuju.
Moc nahlas! Ať neslyším ty dopady.
Natoč tu nohu.
Sundej tu cetku.
To v žádným případě. Ty hodinky nosej štěstí.
Dala mi je máma. Chráněj mě.
Odkud jsi?
Z Big Peach.
Atlanta. Tam jsou hrozný periferie, co?
U mě, v Grove Park…
beze srandy.
Dobře. No představ si Grove Park celý na steroidech.
Právě tam kráčíme.
A co jako?
O ty hodinky přijdeš.
Bílej kluku z Peorie, chceš mě poučovat o periférii?
Tak to není.
Snažíme se být nenápadný
a ty si sem nakráčíš s jednoročním platem na svým zápěstí.
Fajn. Dívej, zakryju si je.
Ale nesundám, chlape.
Dobře.
Chci se zeptat. Proč tu musím bejt?
Jsem ajťák. Nebo jsi zapomněl?
Potřebuju píchnout a Anya nikde není.
- To nebylo v dohodě, ty sráči. - Teď už je.
Prostě jen dělej to, co já.
Ahoj. Jak se jmenuješ?
Vasco.
- Mluvíš anglicky? - Trochu.
Chtěli bysme mluvit s Yannickem. Je tu?
Pojďte.
Děkuju.
Počkejte, podívám se po Yannickovi.
Ty děti tu provozujou celou trolí farmu.
Má prsty ve všem.
RICHARDSON SATANEM
Co to má sakra znamenat, že tyhle děti sedí ve Španělsku
a šířej po celym světě desinformace a bludy, člověče.
Mohli by napáchat větší škody, než jaderná zbraň.
Nemáš náhodou něco u sebe?
- Cože? - Jestli máš zbraň?
Ne. Proč?
Já jen, že šel pro Yannicka, ale…
- Yannick je mrtvej. - Možná to nevědí.
My ale jo. Pro koho tedy malej Vasco šel?
Nevím, kámo. Pro mámu.
Pánové!
Slyšela jsem, že hledáte Yannicka.
Sí. Jsme jeho staří známí.
Chceme s ním probrat kšeft.
Yannick tu bude každou chvilku.
Můžu vám nabídnout nějaký cervezas, než přijde?
Jasně.
Všichni zůstaňte v klidu.
Do prdele.
Pane bože.
Máte problém.
Yannick je mrtvej.
Lžete.
Není to lež.
Je mrtvej.
Proto se neozval.
Jo…
všichni jste teď volní.
Proč všichni nejdete do NASA nebo na Filipíny?
Dělejte cokoliv, co zatraceně chcete, jenom… nás prostě nechte jít, jo?
Hned jak nám dáte to zařízení, co používáte
k zašifrování hovorů z lochu.
Na co to potřebujete?
To je moje věc.
Ale za to tu můžete dál fungovat.
Slibuju, že vás úřady nechaj na pokoji.
Prosím, ať mě nezabije tlupa děcek.
Takhle nechci umřít.
S tímhle bělochem.
Platí.
Panebože. Děkuju, Ježíši. Děkuju.
Ale chceme ty hodinky.
Router za sledování.
To je férovej obchod.
Que no?
Ne „Que no.“ Ty hodinky mi dala moje máma.
Tak si jí řekni o další.
Máma mě zabije.
Aspoň nějakou mámu máš.
Tam si to vezmi. Dobře.
Fajn. Tak si tjr vem, člověče.
Na mně vypadaj mnohem líp. Hele.
- To ne. - Ale jo.
- Podívej. - Ne.
Víš co? Sežer si je.
Sklapni.
A pak udělám nějaký oběd.
Na ledě jsi dnes vypadala skvěle.
Jo.
Promluvíme si?
Becco, na něco jsem se ptala.
Cože? Neslyšela jsem.
Co děláš?
Snažím se s tebou mluvit.
Dřív sis povídat nechtěla.
Teď ale chci.
Za chvilku mám sraz s holkama. Musím dát sprchu a připravit se.
Chápu tě víc, než si myslíš.
Jo, když to říkáš.
Hele.
Mám tě ráda. Víš to?
Někdy to říkáš a já nevím, jestli to myslíš vážně.
Cože?
Přesně nevím.
Mluvily jsme o tom už.
Možná nám prospěje, když si necháme trochu prostor.
Na Yannickově routeru je toho víc, než jen telefonní čísla.
Vidíš všechna ta čísla?
Jsou to zakódované hodnoty odpovídající řadě zeměpisných údajů.
Souřadnice, které mohou znamenat místa,
kam zacílit teroristický útok.
Nebo série útoků v Madridu a okolí.
A vypadá to, jako kdyby každá z našich takzvaných obětí,
ať obchodník, student nebo dáma na náměstí,
mohli být zpětně vysledováni až do cílové destinace.
MADRID
Náš obchodník, Mario Santa- Cruz,
byl ředitelem velmi úspěšné obchodní společnosti
s kanceláří v centru Colóny.
Náš student, Kristian Arija Ax,
byl operní nadšenec, co pracoval v pokladně divadla Teatro Real.
A naše dáma, Bárbara Pérez Soler,
byla šéfkou marketingu v Plaza de Toros de Las Ventas.
A řekl bych, že Yannick z nich dostal nějaké
info o počítačové bezpečnosti.
Ale nedává mi smysl, proč Yannick Mair,
místní hvězda organizovaného zločinu, je teď považovaný za teroristu.
Nebo hlavně proč se CIA o tohle vůbec zajímá.
Státy se zajímají o stabilitu evropských demokracií.
Čili tvrdíš, že tyhle
informace jsou jen pro ty, co je potřebují vědět, což já nejsem.
Jo.
Rozšifroval jsem něco dalšího.
Je tu ještě jedna oběť.
Jmenuje se Lidia Orsorio.
Pracuje jako průvodkyně v Chrámu Debod.
Je to bláznovství, ale tenhle starověký chrám byl darem egyptské vlády.
Byl kámen po kameni přestěhován
a postaven v Parque del Oeste u paláce v Madridu.
Takže je strategicky výhodný kvůli své poloze u paláce.
Jasně. Jo.
A co ta žena, Lidie?
Nejenže je naživu a daří se jí dobře…
MIGUEL & LIDIA
…ale má na zítra naplánovanou svatbu
v kostele Santa Engracia v Zaragoze.
Otázkou tudíž je, proč se Lidii nic nestalo?
KOSTEL SANTA ENGRACIA ZARAGOZA, ŠPANĚLSKO.
Zatím to ujde.
Klid před bouří.
Věřím spíš na sklenici z půlky plnou.
Jsem Ruska. Žádná sklenice není, není tedy co plnit.
Tak co, mělas taky takovou svatbu, Jenny?
Vím, o co se snažíš.
Jo. Poznat tě.
Všechno, co řeknu, použiješ proti mně, ať tak, či onak.
Nebo se prostě poznáváme.
Tak začni.
- Byls někdy ženatý? - Ne.
Zasnoubený?
Ano.
Co se stalo?
Život.
Je to maraton, ne sprint.
Říká rozvedená.
Možná už mě unavovalo běhat.
Vždycky to tak ale nebylo, ne?
Jistěže ne.
Byla to velká láska?
Otěhotněla jsem s Beccou.
Svatba z donucení?
Bral to tak.
Fakt romantické.
Praktické. Potřebovala jsem zdravotní pojištění.
Miluješ ho?
Je to otec mého dítěte.
To není odpověď na mou otázku.
Chauncey…
Jo, já vím.
- Beru si ho, ty jdi k ní. - Rozumím.
Hej, kámo.
Podívej se na mě.
Přímo do očí.
Jsem tu, abych ti pomohl. Zahoď tu zbraň.
Lidie!
Zahoď tu zbraň.
Lidie! Lidie!
Do prdele.
Pane bože.
Vidělas, kolik flitrů se Claire povedlo nacpat na kostým?
Dobře, měla nejzářivější tričko v historii prsatejch cour.
Ale, tvůj kostým je mnohem krásnější.
Jo, ale nemá takovej šmrnc.
Víš, jaký jsou porotci. Všichni se koukaj jen na pozlátko.
To vyřešíme.
To bychom měly.
Dobře, uvidíme se později.
Měj se.
Zatraceně, Chauncey! Odhalil jsi se tam!
Nebyl jiná možnost.
Na tom nesejde.
Zaragozká policie… teď už tam musí být.
Podle mých nábojů nás nenajdou.
Blbost…
Některé z nich nebyly o moc starší než Becca.
Já vím.
Lidie… právě zmasakrovala celou svojí svatbu?
Ne. Podívala jsem se jí do očí. To nebyla Lidia nebo Miguel.
Oba byli jen nevinné oběti
nějakého řízení mysli, co jsem nikdy neviděla.
Jo, moje řeč.
Kdokoliv tohle dokáže, chce zahladit stopy,
aby to vypadalo jako práce Zaříkávačky.
Pronásleduje tě minulost?
Každý z té doby už je buď mrtvý, anebo na Sibiři.
Což je ještě horší než smrt.
Podívám se znovu na ten Lidiin životopis.
Třeba má někoho, kdo by jí pomohl
nebo kde by se mohla na čas uklidit.
Dej mi to.
Vím něco málo o tom, jak zmizet.
Najdu ji.
Dlužíš mi to.
Svoje dostaneš, o to neměj strach.
A?
Od tvé přítelkyně.
Co je to?
Mami.
Dobrá práce, ptáče.
S tím stopovacím zařízením v přívěsku můžeme zmapovat ambasádu.
Děkuji.
Vypadá to, žes měla pravdu.
Ta holka je lepší volba než syn velvyslance.
HYATT CENTRIC
Maddie, tady je něco, díky čemu v té soutěži zazáříš.
Vím, že to zvládneš! B.!
Dobře, Lidie, jdeme na to.
Máš tu Miguelovu rodinu.
SEZNAM HOSTŮ
NEVĚSTA
Ale ty tu nemáš svou.
Žádní rodiče ani sourozenci.
Proč?
DVA LIDÉ ZAHYNULI PŘI PÁDU LETADLA U LETIŠTĚ CUATRO VIENTOS
„9. května 1999.“
„Malé letadlo vzplanulo, Carmen a Mateo Orsoriovi zemřeli.“
„Ale jejich dcera Lidia přežila.“
Takže jsi osiřela.
Naprosto sama. Dokud jsi nepotkala Miquela. A nezamilovala se.
A teď jsi o Miguela přišla. Nemáš domov.
Nikde, kde by ses cítila bezpečně.
Není šance, abys byla s lidmi, které miluješ.
Pokud…
Cementerio de La Almudena.
- Lidie, neboj. Já jsem… - Ne!
Provedla jsem šílené věci.
Zabila jsem své přátele. Nepřibližuj se!
Lidie, dovol mi, abych ti pomohla.
Lidie…