EN NETFLIX-SERIE
Stikk. Neste gang bommer jeg ikke.
-Jeg heter Jenny. -Hva vil du?
Hjelpe deg.
Vær så snill. Du vil ikke gjøre det.
Lidia, la meg hjelpe deg.
Ingen kan hjelpe meg.
Jeg vet du er opprørt.
Ikke snakk som om vi er venner!
Jeg vet at det som skjedde i kirken ikke var din skyld.
Det var min skyld.
Du var ikke deg selv.
Jeg vet det høres sprøtt ut.
Men noen styrte hjernen din.
Miguels også.
Hva?
Nei.
Hvor gammel er du?
Du er vel ikke mer enn 20-21?
Du har hele livet foran deg.
-Livet mitt er over. -Ikke nødvendigvis.
Fortell hva som skjedde.
Fortell hva du husker.
Jeg var i rommet.
Gjorde meg klar med brudepikene.
Så hørte jeg musikk.
Som om noen nynnet.
Og det skremte meg.
Det føltes som om jeg druknet.
Jeg klarte ikke å røre meg eller blunke.
Så følte jeg noe,
eller kanskje det var noen over meg.
Som så på.
Så våknet jeg.
Jeg var så redd. Jeg bare løp. Jeg bare…
Og nå er du klar?
Meg selv, mener du?
Ja, jeg tror det.
Hvordan kjenner du Yannick Mair?
Han ba oss gi
Debod-tempelets sikkerhetsinfo til Puoco Franco.
Hvem er Puoco Franco?
Lidia, løp!
Glem det! Kom!
Nei!
Angriperen slipper unna.
Ok. Vi må finne henne.
-Jenny! -Jenny, kan du høre meg?
-Hvor ble det av henne? -Hun burde være her.
Chris, vi har blodspor.
Jenny.
Chauncey.
Vi kom jo denne veien.
Hvor kom hun fra?
Jenny?
Hvem var de på kirkegården?
Skulle ønske jeg visste det.
Stå stille.
Det er bra jeg leges fort.
Hvor har du lært å gjøre det?
Flyvåpenets spesialstyrker. To ganger i Afghanistan.
Jaså?
Ikke noe vittig svar?
Har alltid sett deg som en byråkrat.
Det viser bare hvor lite du vet om meg.
Greit. Ferdig.
Ha på bandasje i natt, så kan du ta den av i morgen.
Du venter deg vel en takk?
Jeg har jo nettopp sydd deg igjen.
Du skulle ha sagt hvor du skulle.
Jeg trenger ikke barnevakt.
Ellers kan jeg ikke beskytte deg.
Overvåke meg, mener du.
Hjelpe deg.
Hvordan visste du hvor jeg var?
Jeg er fra CIA. Du er kanskje ikke imponert…
Takk.
Sånn. Nå sa jeg det.
Hva skjedde på kirkegården?
Annet enn julingen?
Du vet hva jeg mener. Du var naken i fosterstilling.
Jeg mistet mye blod, så jeg gikk i kamuflasjemodus.
Kamuflasjemodus?
Det har jeg ikke lest noe om i Yaroslav-programmet.
Det er en del av forvandlingsevnene.
Jeg kan kamuflere huden ved å bryte lyset.
Er det noe mer du ikke har fortalt meg?
Flere superkrefter du holder tilbake?
Brystvortene lyser når jeg er redd.
-Er det sant? -Nei.
Seriøst?
Det er… Greit.
Hva med forvandlingen? Hvordan skjer det egentlig?
Biomekanikken? Aner ikke.
Jeg vet ikke mer enn deg.
Jeg vet bare at…
…når jeg tar på noens hud,
innhenter jeg DNA.
Og jeg kan bli dem.
Kom hit.
Faen.
Det er 77 navn.
Alle registrerte eiere
av BMW Alpina B5 i Madrid og omegn.
-Noen grønne? -Tjuefire. Jeg ringte alle de 24 eierne.
Det var ingen av dem.
Jeg tror ikke bilen vår er registrert her.
-Hva med flybilder? -Ingen.
Kameraet til en restaurant
filmet en bil to kvartaler sør for kirkegården.
Men jeg kunne ikke se nummeret.
Så hva står vi igjen med?
Ingenting. Men jeg fant Lidia én gang. Jeg kan gjøre det igjen.
Du kan ikke gå ut igjen i din tilstand.
Hun er tre år eldre enn Becca.
Jeg vet det.
Men vi vet begge at de folkene
ikke vil etterlate noen vitner.
Lidia er død.
Jeg burde ha reddet henne.
Det var ikke din skyld.
Det var det jeg sa til Lidia.
For to dager siden
ga du faen i alt dette.
Og se på deg nå.
Du satser alt.
Det er eneste måte å komme ut av dette på.
Eller kanskje du faktisk bryr deg.
Du kjenner meg ikke i det hele tatt.
Vis meg igjen.
Jeg vil gjerne bestille middag.
Ja. En entrecôte.
Eller to, forresten.
Og litt poteter.
Og brokkoli.
Og jeg trenger litt is.
Ti bøtter.
Jeg kan ikke tro at du fant kjedet mitt.
Jeg vet hva det betyr for deg.
Går det bra?
Du ble stille.
Hvis "bra" betyr å fryse i hjel…
Da går det bra.
Du har fin rumpe.
Min er kjedelig. Bare rund som et eple.
Jeg liker epler. De er gode å sette tennene i.
Jeg har en overraskelse til deg.
Hva slags overraskelse?
Det er urettferdig. Jeg har ikke noe til deg.
Det går bra. Jeg fikk bare en idé. Det er derfor det kalles overraskelse.
Overraskelser virker ikke sånn.
De skal ikke overraske oss begge.
Du snakker for mye.
Ser du meg?
Jeg tror hele strøket ser deg.
Vent.
Overraskelse.
Du er vakker.
Synes du virkelig det?
Den vakreste kvinnen jeg har sett.
Jeg blir forelsket i deg…
Er du der?
Ja. Jeg er her.
De kameraene i Jennys øyne er gull verdt.
Til hun oppdager dem og dreper deg.
Du vet hvem de er, ikke sant?
De kaller seg "Sjakalene".
Fra myndighetene?
Leiesoldater.
De selger tjenester til den som betaler mest.
Tror du det var dem i Marseille?
Det er det jeg tror.
Så du har rett. Vi nærmer oss.
Det er ikke bra nok.
Jeg skal sjekke INTERPOL-databasen for å se om…
Jeg fikk et treff på en av dem. Se.
Skal vi se hva vi har.
Carmo Valter, 26, fra Deià.
Avskjed i vanære fra spesialstyrkene.
Holder til i Alicante.
Og se på dette.
Se på den høyre hånden hans.
-Kan du forstørre det? -Ja.
Det ser nytt ut.
Det kalles "kunst-arr".
Å bruke svijern på huden er idiotisk, ikke kunst.
Nei, kanskje det er et gjengmerke.
Det er for detaljert.
Så hva er det?
Jeg vet ikke. Men jeg vet hvem jeg skal spørre.
Si at du ikke skal gjøre det jeg tror.
Jeg har kjent ham lenge.
Det er likevel en dårlig idé.
Du må stole på meg.
Chauncey.
Så du hørte det fra Sydneys mor?
Nei, fra Deidra, bestevennen til Sydneys mor.
Jeg liker ikke å sladre, men hun rotet med treneren.
-Nei. -Men du hørte det ikke fra meg.
Ok, her er alle tre rettene.
Unnskyld meg.
Og en skål linsesuppe.
Jeg bestilte linsene.
Håper det smaker.
Gracias.
-Herregud. Hva faen? -Herregud.
-Claire, rolig. -Hva skjer?
-Claire, hva er det? -Kvalmt!
Ekkelt.
Det går bra. Jeg vil gjerne snakke med en overordnet.
Det var nok et uhell.
Slikt skjer stadig vekk på kjøkken.
-Et uhell? -Hva?
De serverer ikke slike fugler her.
Nei. Noen gjorde det med vilje.
-Hvem ville gjøre noe slikt? -Et av de andre lagene.
De prøver å påvirke jentene.
Claire!
Det går bra.
Hvor er sjefen?
-Seriøst, Mad? -Si det ikke var deg.
Det var ikke meg.
Becca, du la et fugleskjelett i Claires lentejas-suppe.
Unnskyld, det var morsomt at du sa lentejas, ikke linser.
Megge.
Tøyte.
Du ga meg øreringer av en død fugl.
Om det hjelper, så tror jeg ikke den led.
RIP, døde fugl.
Men de er ganske kule.
Du kler dem.
Selvsagt.
Du er helt sjef, B.
Du også.
Og Claire Reed er offisielt kansellert.
-Ha det. -Ha det.
Davi.
Hvordan går det?
Bra. Kan ikke klage.
Jeg hadde nesten glemt hvor vakker denne delen av parken er.
Og Valeria?
Småprat? Kom igjen.
Valeria og jeg er venner på Facebook, så jeg vet at dere fikk barn.
Gratulerer.
Ja. Jeg må få henne vekk derfra.
Han ligner på Valeria, ser jeg.
Gudskjelov.
Det var overraskende å høre fra deg, Chauncey.
Jeg hørte at byrået tok avstand fra deg. For et år siden?
Ville ikke ta i deg med ildtang.
Det var ikke slik.
Det er det aldri.
Så fortell.
Hvem jobber du for, om ikke byrået?
Kanskje jeg jobber solo.
Du må si mer enn det.
Hva med at du skylder meg det?
Jeg skylder CIA, Chauncey.
Så kall det kollegialitet.
Hva vil du ha?
Din mening.
Se på dette.
Hva slags merke tror du det er?
En gruppe i Madrid bruker det.
For å merke tingene sine.
Hva slags ting?
Dop.
Gress, heroin, kokain, hva?
Meth. Kalt "Puoco Franco" på gata.
Dette symbolet er som deres Nike-logo.
Det skal være førsteklasses varer.
Slapp av.
Det er en jogger.
Jeg er alltid avslappet.
Men takk for hjelpen. Og gratulerer med barnet.
Slutt å stalke familien min Facebook, er du snill.
Det er litt ekkelt.
Hva har du funnet ut, Chris?
Jeg har sporet Puoco Francos markeder
til fire ulike strøk.
Argüelles, Lavapiés, La Latina og Malasaña.
Som dere ser, har de alle sin egen versjon
av Puoco Franco-merket.
De ligner, men har noen små forskjeller.
Hvilket strøk har mest handel?
Malasaña.
Det er studenter, barer, restauranter.
Mange fotgjengere der.
Står de på et hjørne under Puoco Franco-skilt?
Ja, om du vet hva du ser etter.
Sånn kan de operere åpenlyst.
De er ikke gategutter i hettegenser og jeans.
De er studenter i pologenser.
Lidia ga Debod-tempelets sikkerhetsinfo til en Puoco Franco.
Det kan ha vært til hvem som helst av dem,
siden Puoco Franco ikke er en person.
Puoco Franco-penger ga dem Yannick,
en mann med forbindelser.
Og jeg så på Yannicks bankkonto.
Det ble satt inn hundre tusen euro
etter alle angrepene.
Kanskje Yannick lovte ofrene en andel i bytte mot info.
Hvis han gjorde det,
ser det ikke ut som de fikk betalt.
Yannick lover desperate folk penger i bytte mot informasjon.
Men det er et ensidig bytte.
Så ingen kan knytte dem til terroristplaner.
Finner vi ut hvem som distribuerer stoffet,
har vi terroristen.
Jeg drar til Malasaña.
Jeg skal gi deg det du trenger.
Så lenge det ikke er en av fantasidraktene dine.
Greit.
Det er ikke så farlig.
Du klarer det.
Jeg har ofte lurt på…
Hvor har du vært, Su-Yin?
Din lille pervo.
Alt går etter planen.
Jenta blir forelsket i deg.
Snart kommer du inn i ambassaden, og…
Det er noe galt.
Galt?
Jeg blir forfulgt.
Hvem sendte deg?
Hør… Jeg skal fortelle alt.
Så fortell. Nå.
-Vær så snill. -Nei.
Jeg sverger.
Fortell meg det jeg vil vite.
Du burde ha drept ham.
Jeg skulle det.
Du burde ha gjort det straks han avslørte deg.
Han kan være kontraspion, for alt du vet.
Jeg trengte ikke din hjelp.
Du burde takke meg.
Han skulle fortelle hvem han jobbet for.
Idiot. Han skulle drepe deg.
Hva er instruksen?
Skyt først. Ikke spør.
Han var ikke kontraspion.
SVR. Han er en av oss.
Ja. Og nå er han død.
Du.
Du må hjem og klarne hodet.
-Tomás kan hjelpe meg… -Faen ta Tomás.
Jeg er her.
Jeg røykte bare litt marihuana.
Det er alt.
Du sa du ville lære deg virksomheten fra bunnen av.
Slik onkel Felipe lærte meg.
Hvordan kan jeg lære deg det om du er høy?
Tenk litt.
Du vil jo at onkel Felipe skal ta deg på alvor.
Jeg er ikke favoritten hans.
Vet du hvorfor jeg er favoritten?
Fordi jeg tro til.
Akkurat som pappa.
Han ville ikke at vi skulle gjøre dette.
Kanskje ikke.
Men onkel Felipe vet hva som er best for oss nå.
Du har rett.
Beklager.
Du er broren min, Diego.
Du trenger ikke beklage.
Selger dere det?
Kommer an på hva "det" er.
Puoco Franco.
Hvor mye?
Jeg betaler hva du vil.
"Hvor mye" betyr mange poser.
Er du en idiot?
Det er greit. Ok?
Jeg tar én pose.
Tre hundre. Betal eller stikk.
Ikke noe problem. Jeg har pengene.
Hvor kommer du fra?
London. Flyttet hit for å studere.
Romkameraten min fikk meg hekta.
Noen tjener sikkert rått.
Puoco Franco er populært nå.
Jeg sier bare at
hvis dere vil utvide distribusjonen, er jeg rett mann.
Som du ser, har vi dem vi trenger.
Verdt et forsøk.
Sett deg inn.
Se.
De merkede euroene har kommet til Barrio De Las Letras.
Det var en genial idé.
Å legge sporeren i pengene.
Det er fordi jeg er best.
Davi hadde rett om Puoco Francos renhet.
Den må være minst 95 prosent.
Det bør den, siden en liten pose koster 300 euro.
Sporeren har stanset.
Hvor?
I nærheten av Calle de Echegaray.
Kan du se nøyaktig hvor?
Det ser ut som en slags nattklubb.
-Inferno? -Hvem eier den?
Det står at den eies og drives av Felipe Calero.
Og Calero-familien
er store i eiendomsmarkedet rundt Madrid.
Leiligheter, bedriftslokaler, klubber, så klart. Alt mulig.
Felipe Calero virker helt plettfri.
Familiemann, filantrop.
Kanskje han ikke vet hva som foregår i klubben.
Kanskje. Men vi bør undersøke ham.
Det er datteren min. Jeg må gå.
Greit.
Vi fortsetter i morgen.
Jeg tar med denne.
Få deg litt søvn. Vi trenger deg helt uthvilt.
-Du leker med ilden. -Jo mindre hun vet, jo bedre.
Bedre for hvem? Deg?
Jeg vet hva jeg gjør.
Sist du sa det, endte vi opp her.
Hei.
-Hva skjer? -Jeg bytter rom.
Se på deg med nettbrett.
Jeg lånte den fra en av mødrene.
"Bytter rom"?
Jeg vet du sa du trengte albuerom, men…
Du overdramatiserer.
Nei. Jeg prøver å forstå.
Maddie og laget spurte om jeg ville dele rom med dem.
-Sa Maddie det? -Ja.
Seriøst?
Ja. Jeg tuller ikke.
Mamma, slutt.
-Kan jeg legge igjen medisinene? -Becca, nei.
Jeg har hatt mindre angst, og hvis jeg bare kan…
-Jeg vet ikke. -Greit.
Jeg kommer hver morgen og tar dem.
Jeg vil ikke være jenta som går på medisiner.
Det er vel greit.
Takk.
Det går vel bra med deg?
Meg? Ja.
Jeg er to etasjer unna.
Det blir flott.
Jeg må gå. Vi skal møtes ved bassenget.
Bruk leave-in-behandlingen.
Du vet hvordan håret blir når du bader.
Ikke ta det ille opp, men ikke ring.
Jeg sender melding.
Ja vel. Glad i deg, vennen.
MADRIDS TI VAKRESTE
Han liker seg selv godt.
Alt i orden?
Jeg kjenner den fyren.
Kjenner du Felipe Calero?
Ikke ham personlig,
men folk som ham.
De er en egen type.
Narsissistisk, arrogant, redd.
Han har et alvorlig frelserkompleks.
Du har lest mye.
Jeg vet hva slags kvinne han vil ha.
Og siden datteren min ikke kommer tilbake i kveld,
kan vi avlegge Jesus et besøk
og se om noe av Puoco Franco-pengene havner i kollektbøssen.
Jeg tror ikke det er lurt med en ny forvandling så snart.
Ikke jeg heller.
Men det slipper jeg.
Du ser bra ut.
Kan jeg si det?
Teknisk sett er dette et arbeidsmiljø.
Ikke bekymre deg for det med meg.
Hvis du sier noe jeg ikke liker,
brekker jeg nesa di.
Greit.
Hola.
-Gracias. -De nada.
La meg fortelle dere om stedet.
Hver etasje representerer en egen sirkel av helvete.
Dere er i første etasje, Limbo.
Folk begynner der og jobber seg ned til niende etasje, forræderi.
Dantes Inferno.
Veldig europeisk.
Jeg tror sporeren er i andre etasje.
Begjær.
Nærmere bestemt i et område de kaller "Sala de Caricias".
"Berøringsrommet."
Ja vel.
Vi går ned.
Dere burde være like ved sporeren.
Den må være i rommet bak vakten.
Men han har kameraer overalt, fordi han liker å følge med.
Ja vel. Hvordan kommer vi inn dit?
Han skal slippe oss inn.
Hvem? Felipe?
Ikke rør meg!
Hjelp.
-Hva faen… -Han tok på meg uten samtykke.
Kom igjen! Hun ville det!
-Se på henne! -Kan dere tro det?
Slipp meg, jævla drittsekk. Kom igjen!
Går det bra med deg?
Få presentere meg.
Felipe Calero.
Eier av Inferno.
Jeg heter Sara.
Jeg vil be personlig om unnskyldning.
På vegne av klubben
og alle gentlemen.
Takk.
Jeg er ansvarlig for alt som skjer her.
Du kan ikke kontrollere pakket.
Det er sant.
Jeg må gå. Det er veldig sent.
Nei, ikke gå.
Det er tidlig.
Ta en drink. Med meg.
Det burde jeg ikke.
Som min personlige gjest.
Du gjør det vanskelig å si nei.
Så si ja.
Bli med meg. La oss gå til tredje etasje.
Dette er et vakkert sted.
Gracias.
Familien og jeg liker å ta med spesielle gjester hit.
Har dere et nært forhold?
Ja.
Alt du ser, er fra familien min.
Fra broren min, søsteren min, søskenbarna mine.
Vi er alle en del av det.
Men nok om meg.
Fortell om deg.
Hvem er du? Hvor kommer du fra? Alt.
Greit.
Jeg heter Sara Fonte.
Sara Fonte fra hvor?
Jeg ble født i Alicante.
Men faren min er fra USA, så jeg vokste opp i New York.
Alicante og New York. Jeg kjenner begge byene godt.
-Gjør du? -Ja. Jeg reiser overalt med jobben.
Og hva bringer deg til Madrid?
Jo…
Mannen min var fra Madrid.
Vi planla denne turen for et år siden, for å feire vår tiårs bryllupsdag.
Han døde for seks måneder siden.
Kondolerer.
Jeg dro likevel. Jeg tror han ville ha ønsket det.
Jeg tok til og med håndlesing-timer.
-Håndlesing? -Sí.
Jeg synes det er fascinerende. Har alltid villet lære det.
Her.
Få se på venstrehånden din.
Noe interessant?
Håndflaten er rund og lang.
Og hva betyr det?
Det betyr at du antakelig er kunstnerisk og filosofisk.
Her.
-Ser du denne linjen? -Ja.
Ved langefingeren?
Den betyr at du er bortskjemt.
Bortskjemt?
Du fikk mye oppmerksomhet som barn.
Antakelig nå også.
Unnskyld at jeg forstyrrer.
Vi har et problem.
Sara, dette er min bror, Andrés.
Sara er fra Alicante.
Via New York.
Hyggelig å hilse på deg.
Gleden er på min side. Skal vi?
Sara, jeg er veldig lei for det.
Forretningene kaller.
Vær snill og bli.
Jeg er snart tilbake.
Jeg vil gjerne fortsette lesingen.
I mellomtiden tar bartenderen seg av deg.
Takk.
Faen. Kom igjen.
Jenny, signalet ditt er svakt.
Jeg vet ikke helt hvor jeg er.
I noen tilstøtende rom.
Lidia.
Jeg fant Lidia. Hun lever.
Det er bra, men hør på meg, du må ikke bli avslørt.
Nei!
Lidia, hold ut.
-Hvem er det? -Det kommer noen.
Vær så snill.
Hun vet ingenting.
Kanskje det ikke er noe å vite.
Det var en kvinne i fengselet.
Etter det…
Yannicks telefon forsvant.
Da vi fant denne, var det en kvinne,
kanskje samme kvinne, som
snakket med henne.
Ikke vær redd.
Jeg tar meg av det.
Vær så snill. Ikke gjør meg noe.
Jeg vet ingenting.
Hvem var kvinnen på kirkegården?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg sverger. Hun bare kom. Jeg prøvde bare å…
Jeg skulle bare…
Ramón, hva er det som skjer?
Hva er det som skjer? Hjelp meg, vær så snill.
Kjenner du denne jenta?
Jeg kjente hennes forlovede. Han kjøpte Puoco Franco av meg.
Det er alt.
Er det sant?
Ja.
Kom hit.
Elskede, vær så snill.
Onkel.
Det er sant.
Da…
Da har du ikke noe imot å slåss mot henne.
Skal jeg slåss mot en jente?
Sí.
Vet du hva jeg liker best ved tyrefekting?
I begynnelsen
rir to pikadorer inn på arenaen med lanser.
Og oksen oppmuntres til å angripe en av hestene.
Beklager. Jeg forstår ikke.
Vær så snill.
Han blir lurt.
Oksen blir narret i døden
fordi han ikke vet at fienden ikke er hesten,
men pikadoren.
Som stikker ham i halsen når han kommer nær nok.
Hvis oksen vil ha sin frihet,
må han fortjene den.
Og det finnes ingen rettferdig kamp.
Ett dyr er alltid mer desperat enn det andre.
Så dere må spørre dere om
dere er tyrefekteren
eller oksen.
Få henne på bena.
Vær så snill.
Carmo, rolig.
Vent litt.
Vær så snill.
La meg gjøre det.
Vær så snill.
Ikke skjem meg ut, nevø.
Vær så snill.
Få se hva du kan.
Vær så snill.
Vær så snill, jeg ber deg.
Vær så snill, nei.
Vær så snill.
Det er vanskelig å se på.
Onkel.
Vær så snill.
Det holder.
Opp. Begge to.
Du. Kom hit.
Los Jinetes.
Mesteren vår. Gi henne en applaus.
Du.
Du er sannelig en kriger.
Jenny, du kan ikke avsløre deg.
Nei, onkel…
Los Jinetes, hva ser dere her?
Jeg ser en forræder.
Han konspirerte med våre fiender.
De som vil stjele landet vårt fra oss
ved å la innvandrerne komme inn og ta alt.
Nevøen min…
…hjalp dem ved å fortelle om planene om å drepe statsministeren.
På grunn av den forræderen må vi starte på nytt.
Og det skal vi.
Husk dette:
Myndighetene gjør det de må gjøre.
Det må vi også.
Dere har én lojalitet,
og den er til Los Jinetes!
Sí!
Til folket deres!
Lenge leve Spania!
-Lenge leve Spania! -Lenge leve!
Vi må finne denne kvinnen.
Jeg tar meg av det.
Og jeg skal fortelle Gideon hvordan du håndterte dette.
Med baller.
Kom hit.
Kom hit!
Ingen tårer.
Du er en mann.
Fjern likene.
Brenn dem.
Hører du?
Og moren din må aldri få høre om denne skammen.
Rydd opp dette rotet.
Så gjør det.
Dere hørte ham. Sett i gang.
Vitale tegn øker.
Jenny, du må beholde roen.
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen