СЕРІАЛ NETFLIX
Ану, киш!
Попалися! На гарячому.
Як ви посміли в мене красти й думати, що вам це зійде з рук?
Що красти?
Ми ніколи нічого не крали.
Ми все це принесли з собою.
Гей! Це моє кольє!
Ми бачились. На базарі.
Я знав, що ти — пройдисвітка.
Де посох?
Я пропонував тобі за нього 50 срібняків.
Але тепер я заберу його задарма.
Я його вже продала.
Я ж казав, сховати його — гарна ідея.
Пане, ось, на що полюють ці мерзенні негідники.
Підвіска Майстра Мастодонта?
Яка дурість.
Якби не ти, люба, вони б її викрали.
Допомога з цими злодюжками — мій перший подарунок до вашого весілля.
А повернення цієї прекрасної підвіски —
символ моєї вірності й довіри,
майбутній зятю.
Я вагався щодо тебе, однак, бачу, що ставши членом моєї родини,
ти принесеш велику користь нашій спільноті.
Тепер, дивлячись на неї,
я розумію, що ця підвіска може стати чудовим завершенням мого… мого весілля.
Гадаю, настав час визначитись із датою.
О, що ж, якщо ви про це згадали…
Може, зараз?
Сьогодні! Негайно.
Я хотів сказати, найближчим часом, але…
Так. Хай буде сьогодні.
Я всіх запрошую на своє весілля.
Сьогодні.
Ніяких проблем. Почекаємо, поки всі втихомиряться.
І вкрадемо наречену. Просто з весілля.
Ми ж досі хороші, так?
Бандитська Корчма будь-якої миті готова прийняти велику кількість гостей.
Діє, ти просто шахрайка!
Ти…
Проти тебе я здійсню свою найстрашнішу помсту!
Ти, забіякувата білка!
-Ти, купа… -Цить. Виведіть її.
І нехай розкаже, що вона зробила з тим посохом.
А щодо інших — зачиніть їх.
З ними я розберуся потім.
А точніше, після 80-денного весільного навколосвітнього круїзу.
Ой, а де Шолом?
Варуко, не будь нечемою.
Що? Ми тут лише заради нього.
Куди, по-вашому, я вас веду?
Добре. Це дуже добре.
Це пастка. Час чавити його.
Що? Ні, Варуко, це свої люди.
Ми думали, що вони мертві.
А вони думали, що ми мертві.
От і прийшли.
Вітаємо вдома.
В останньому пристанищі чаклунів.
Ми назвали його
Нова Англія.
Га? Дійшло?
Дурна назва.
Досі хочеш його розчавити?
Трішки…
Зараз…
-Вони не піддаються, друже. -Я тобі, брате, не друг.
-Це я тобі, хлопче, не брат. -Я тобі не хлопець. Друже.
Трясця! Це слово вже було.
Програв.
Треба негайно звідси вибратись і зірвати весілля.
Якщо вони поїдуть з підвіскою, ми вже не знайдемо Грозові Кільця.
-Ще треба врятувати Рухміні. -Саме через Рухміні ми тут застрягли.
Поки зосередьмося на пошуку підвіски, гаразд?
-Але… -Я впевнена, вона не пропаде.
Звідси мусить бути вихід.
Е, Лезо?
Чекай.
По. Допоможи посунути цей п'єдестал.
Що це таке?
Як ти додумалась його посунути? Ти екстрасенс?
-Хутчіш: про що я зараз думаю? -Ти голодний.
Що?
Ти завжди голодний.
Ось, як ми втечемо.
Я впораюсь.
Ну що ж, отвір завузький. Але не бійся, я дещо придумав.
Тату, допоможи.
Хлопці. Підніміть голови.
Гей! Що там у вас робиться, друже?
-Нічого. І не клич мене другом, брате. -Не клич мене братом, старий.
-Не клич мене старим, чувак. -Не клич мене чуваком, шеф.
Не клич мене шефом, мучачо!
Не клич мене мучачо, розумнику.
Ха! Знову програв.
Так сильно хвилюєшся?
Якби я тебе не знала, то сказала б, що ти не хочеш цього весілля.
Тихо!
Я просто про тебе турбуюся.
Мені не потрібна твоя турбота.
Просто скажи, де ти заховала Посох.
Бо я не люблю спілкуватися з такими шахрайками як ти.
О, невже? Тоді чому ти женишся на дочці
найрозшукуванішої злодійки Індії?
Отож бо.
Дія — злодійка. Вона — моя напарниця.
Я в курсі. Я купив кожнісінький сантиметр міста, який тільки міг.
Окрім однієї забігайлівки.
Дії.
Але. Коли можливість побратися з її дочкою з'являється сама,
я за неї хапаюся.
Не зрозумій мене неправильно. Дівчина, звісно, чарівна.
Та щойно одягнувши цю підвіску їй на шию, я женюся на ній
і матиму законні права на їхню землю.
І нарешті зможу зрівняти з землею цю діряву корчму.
Щоб збудувати автостоянку.
Рикши стоятимуть, скільки сягатиме око.
Тебе це бентежить?
Е, ні. Дія це заслужила,
просто це так нудно.
Зате повернення інвестицій беззаперечне.
Я показав би тобі цифри, та маю бігти на весілля.
-Який сморід. -Гидота!
Смердить вареною броколі, яку загорнули в спортивні штани.
Фе. Що?
Тату! Ти соромиш мене в присутності моєї подруги!
Що ж, ходімо за мною.
У, сила екстрасенсорики!
О! Про що я думаю зараз?
Ти досі голодний.
Не може бути.
Вода тече донизу. Цей ресторан стоїть на березі.
Тому ми підемо сюди.
Твої екстрасенсорні здібності вражають.
Ходімо розімнемо крила.
Цей острів втілює все, у що ми, чаклуни, віримо.
Таким став би й наш дім, Англія,
якби нам вдалося посадити Веруку на трон.
Ми живемо в гармонії з природою.
Пізнаємо її таємниці.
А схоже, що ви пізнаєте таємниці різних напоїв.
Чарівно.
Як стільком із вас вдалося врятуватися?
Важко.
Дуже важко.
Після новини про смерть сера Альфреда
лицарі напали на нас.
Ми бачили, як арештували Веруку. І подумали, що ви мертві.
Нам довелося покинути Англію.
Ми пливли не один місяць у пошуках землі, яка б нас прихистила.
Аж поки нас ніби щось тягнуло до неї.
Ніби нам судилося тут опинитись.
Ми відкрили цей острів.
Ми знайшли воду, але рослини виявилися неїстівні.
Ми могли померти від голоду.
Але потім ми знайшли священний дарунок.
Шолом, який керує вітрами.
Він приніс нас сюди.
Він і вас сюди приніс.
Де він зараз?
Він залюбки вам його покаже.
Хто «він»?
Наш верховний чаклун.
Мої коліна.
Є ще порох у порохівницях.
Досить полювань за скарбами. Вони не варті стількох бід.
Сама винна.
Тепер цей навіжений багатій залишить тебе ні з чим.
Бідолашна й не здогадується, що її ошукають.
Що ж, вона мусить дізнатись, який жорстокий цей світ.
Та мене це вже не обходить.
Чекайте тут. Я йому повідомлю, що прийшли гості.
О, так. Повідом.
Якщо тобі не важко.
Мені знайшли заміну. Отак просто.
Я знаю, про що ти думаєш.
Ніхто не знав, що тебе арештують.
Я не один рік тебе шукав.
П'ятнадцять років.
Не роби нічого зопалу.
Ти мені не наказуєш.
Забираємо Шолом і сьогодні ж тікаємо.
-Хтось із вас бачить підвіску? -Чи Рухміні?
Вона, мабуть, вже втекла.
Дивіться! Он!
Ого! Ти мала рацію: я був голодний.
Гаразд. Треба закінчувати.
Ми з Лезом зістрибуємо й вступаємо в бій із шаферами.
Я їх відволікатиму, а батько схопить підвіску.
І я ніколи не пройду повз закуски.
Лезо схопить батіг і прикриє нас екстрасенсорними силами,
а ми втікаємо на волю.
Згода?
По, я не екстрасенс.
Так, авжеж.
Ти кажеш мені тільки те, що мені можна знати.
Розумно. Дуже розумно.
Стрибок на рахунок три. Один, два, три. Стрибок!
Ви не чули?
Весілля скасовано.
Ви все ж таки втекли від моєї варти.
Та це лише зменшує ваші шанси вийти на свободу.
Шкода. Прибрати їх!
Я думав, це ремені. Тепер усе стало зрозуміло.
Хутчіш! Завершуйте церемонію. Проведи її довкола вогню сім разів.
Покваптеся, а я зупиню незваних гостей.
Рухміні?
-Хотіли веселитись без мене? -Команда знову разом!
Вже можна?
Я вам не дозволю це зіпсувати!
Ось і стара Дія, яку я знаю й люблю.
Це було шосте чи сьоме коло? Чи п'яте або шосте?
Я збився з ліку.
Талі-хо!
Радниця Верука Демонт?
Здуріти. Це просто диво — знову вас бачити.
Як ваша мандрівка? Ой, вибачте. Так, я пам'ятаю.
Хочете випити? Може, сандалу?
Кайл? Ви призначили Кайла своїм верховним чаклуном?
Шляхом голосування. Ви не знали, що я висувався?
Так, це інше.
Ви й не знали, що я висувався…
Де Шолом?
Хочете його побачити?
О, бачу, ми обоє захоплюємось потужною зброєю.
-Так. На жаль для тебе. -Веруко.
Що? Я не змінюватиму свій план
тому, що ледачий самозванець хоче посісти моє місце!
Мене призначили верховним чаклуном, бо я захистив інших.
Завдяки Шолому я зміг поповнити наші припаси.
Знайти їжу, прихисток.
Якщо ви його заберете…
ми помремо.
Я верховна чаклунка.
Не ти.
Я маю законне право розпоряджатися чарами.
Я ніколи не прагнув влади, але тут усі залежать від мене.
І я їх захищатиму.
Ну все, досить. Останній обряд.
Одягни їй на шию підвіску.
Куди квапитися? Сьогодні в нас важливий день.
Згадала про свій вік?
Я прудка як ніколи.
Б'єшся ти вже не так як раніше.
А ти…
Ти б'єшся як і колись, але твоє серце вже інше.
Через 30 років ти з'являєшся в найбільш невдалий час.
Зникла б навіки!
Розплющ очі, Діє.
Джаєш одружується з Падмою для того,
щоб забрати твій ресторан, а потім — і все місто.
Нашим містом!
Ти станеш ворогом!
Думаєш, я не знаю?
Що?
Ти… Ти знаєш?
Ти ладна зректися всього, щоб стати як він?
Я маю повертатися до весілля.
Чекай! Веруко, ні!
Клаус і Верука із мертвих воскресли
Одну лиш мету вони з собою принесли
Вони думають, що можуть відібрати Шолом
Але не розуміють, що я проти цього
Готово.
Вона в мене!
Підвіска!
Може, вона ще працює?
Часом, ніхто клей на весілля не взяв?
Або хоча б дуже липке чатні.
Без неї ми ніколи не знайдемо Грозові Кільця.
По-моєму, вона досі працює!
Тату!
Тату?
Переклад субтитрів: Тетяна Горстка