EN NETFLIX-SERIE
Skadoosh.
Du jakter fortsatt bjørnene, hva?
Har du fulgt etter meg i ukesvis for å spørre?
Visste du at jeg gjorde det?
Det var fryktelig åpenbart, og rart.
Jeg har sosial angst.
Hva vil du?
Jeg tenkte vi kunne samarbeide!
Du vet, meh og bleh?
Vi hadde vært ustoppelige!
Jeg er ridder. Hvorfor trenger jeg deg?
Fordi jeg vet hvor vi må starte.
Lunsj med deg? Jeg spiser heller øyet mitt.
Mm?
En måned på havet, østover over stormfullt hav,
forbi flere herlige øyer, for å finne Storm-hjulene
på jakt etter Tianshang-våpnene
og stoppe Klaus og Veruca en gang for alle.
Nå går vi videre, ledet av lederen av de gamle mesterne,
helten fra Tida før tida-serien,
Mester Mastodont!
Utrolig at Mastodonts ånd har besatt min egen far!
Det er jeg! Myten. Legenden.
Med ham ved vår side vil vi skjære gjennom Klaus og Veruca som…
Eh… Hvem var det du slo ved å skjære opp?
Ah, mester Snegle.
En formidabel motstander.
En skam at jeg måtte skjære ham som en myk ost.
Så kult!
Hva jeg ville gjort for en myk ost.
Eller hard ost. Eller noe formet som en ost.
Ja, og litt mosete!
Se, jeg er tilbake.
Å, det var ryggen min.
Og det siste vannet vårt.
-Land! -Mm?
Hva?
Vi klarte det.
Sand! Jeg elsker sand.
Farvel, bøtte.
Flaks at den havnet med rett side opp.
Vær på vakt. Klaus og Veruca kan allerede være her.
Jeg gjemte Storm-hjulene litt nord.
Det blir en lang reise.
Hvorfor står dere bare der?
Kan noen slå meg i leveren og knekke ryggen min?
To fedre, en gås.
Den episke historien om far Mastodont.
Pappa-dont? Masto-pappa?
Papsto-pappa.
Pappa.
Vi burde finne mat. Vi trenger vår styrke.
På min tid reiste vi til vi kollapset på steiner.
Og så sov vi på de steinene. Og så? Så spiste vi steinene.
Ja. Vi klarer oss. Som de gamle mesterne.
Wow!
Jeg er god!
Se, en gård!
Som i nummer 503, da du og mester Langtann søkte ly på en gård.
Lunsjen venter!
Å!
Så sulten.
Ser ut som privat mark.
Mark er ikke privat.
Vi er bare midlertidige flekker på Jordens overflate.
Ja, Blad. Vi er bare flekker.
Po, du trenger ikke å imponere noen.
Blad, han er mester Mastodont.
Han er episk. Du så serien.
Musklene hans har muskler!
Å, hei. Ikke en tyv, jeg bare…
Jeg stjeler mat.
Som en tyv.
Føler du deg fortsatt som mesterne?
-Hvor er monsteret ditt? -Hva?
Å! Ryggen min!
Jeg trenger bare ett slag. Rett over her.
Slå meg!
Noen?
-Hvor er skorpionhalen din? -Hva snakker du om?
Det holder!
Dere er ikke problemet, frosker,
men ingen står i veien for oppdraget vårt.
Hm…
Bli med. Fort.
Vennligst lær meg alt om alt.
Jeg er så lei av dette.
Jeg hater også å gå.
Bryr meg ikke om hvor sunt det er.
Jeg er lei oppdraget. Dette var for å starte en karriere.
Nå er jeg redusert til å følge en sikkerhetsvakt.
Ikke tull med meg. Jeg var i keiserens garde.
Skal jeg bli imponert? Jeg er ridder. Verdens mektigste styrke.
Som er grunnen til at du trenger min hjelp for å ta bjørnen, sant?
Hei, se!
Der! Det er Pos hjem.
Bør være mange ledetråder.
Kanskje noen nudler.
Jeg har aldri drukket varm sjokolade! Føles som en klem fra innsiden.
Hjertet mitt hamrer.
-Ro ned på søtsakene, gutt. -Mm-hm.
Vi må tilbake til oppdraget.
Og hvilket oppdrag er det?
Beklager fiendtligheten, men et monster har stjålet avlingene våre.
Et monster? Som stjeler sjokolade?
Oi! Monster som liker søtsaker.
Kakao er både mat og valuta for oss. Vi har hatt overflod av regn
og avling, selv i den tørre sesongen. Dessverre betyr suksess fiender.
-De vil være dere. -Men vi har et hemmelig våpen.
-Et hjul, eller… -Matte!
Oi! Pelpel, gjør greia.
Angrepene skjer på den tredje dagen i måneden,
delt på avlingene som tas.
Delt på geometrisk forhold minus avlingene som reddes.
Med andre ord, de angriper i kveld. Og vi er klare.
Oi! Du er som en…
…kuleramme…skapning,
med kulerammehjerne.
Idiotisk!
Nei, idiotsikkert!
Han brukte ordene dine mot deg!
Vi kan fange det.
Pelpel.
Tiden er inne.
Frykt ei! Vi er her for å hjelpe.
Å, eh, nei. Det er ikke nødvendig.
Det er det minste vi kan gjøre.
Bare ikke skad avlingene, ok?
Takk!
Å…
-Så dette er penger? -Dere er trygge med meg, sjokolade.
Hva slags pinglete oppgave er dette? Passe på planter?
Jeg vet ikke. Er planen virkelig idiotsikker?
Jeg mener, spørs om man tror på monstre.
Som, som jeg gjør!
Monsteret!
De blir snart angrepet. Hva gjør de?
Monsteret er her!
De taper. La oss slåss mot skapningen og bli ferdige.
Og planen?
Planer er det svake folk lager før de blir skåret som myk ost.
Fremad!
Ok, ja. Vi fikser dette. Akkurat som de gamle mesterne.
Endelig viser en av dere litt kampånd.
Har lært av den beste.
Kan du signere førsteutgaven min av Tida før tida?
Nei! Bare senere.
Dette er mitt livs beste dag!
Nei! Stopp! Nei!
Dere sender det ut av dets bane! Ikke det jeg projekterte!
Ok. Ny vei over tid, delt på to, pluss hjørner ganger…
Dalviks kroppstakling!
Det har rustning.
Forbannet være denne svake gåsekroppen.
Kom igjen. Bruk spøkelsesmusklene!
Mastodont?
Slapp av, jeg bruker mine!
Gjør deg klar for å… Au!
Kroppen er ødelagt.
Å, ja! Det svarte stålet fra…
Pappa?
Hvor er jeg?
Forlot Mastodont oss?
Jeg har deg, pappa!
Jeg er tilbake!
Hva er dette laget av?
De er uovervinnelige. Hva gjør vi?
Jeg kan si hva jeg mener.
Mester Mastodont? Sir?
Gammel master, bekjent som raskt blir en nær venn?
Hva gjorde du?
Dere trengte hjelp. Dere stod bare der.
Vi organiserte det, vi hadde en felle klappet og klar.
Det er sånn feller funker!
Jeg trodde vi kunne ta det selv.
Vi må få en sjanse til. Vi skal gjøre alt dere sier denne gangen.
Gjeldende masse, økt hastighet, delt på avlingene som tas.
Ganger dreiemoment ganger ti til… Å, det kan bli voldelig.
Alt vi trenger, ikke sant?
Hei, store dumme monster. Ta den!
Hva? Redd for å slåss mot oss?
Håper Pelpels matte stemmer!
Ikke la det spise meg!
Vi må gå fortere!
Vi fanget det! Endelig fanget vi det!
-Du løp overraskende fort. -Det er sjokoladen.
Det er sjokoladen.
Å, er det dødt?
Hm…
Forsiktig. Jeg har aldri sett sterkere rustning.
Virkelig!
Det er en slags titanlegering, men det er ikke rustning.
Det er ikke et monster.
Det er en maskin!
Noen styrte den fra innsiden.
Og de har rømt.
Oi! Bygde noen denne greia?
Greier.
Hva?
Var det…
Storm-hjulene mine.
Lynet stjal den varme sjokoladen!
Beskytteren reddet oss.
Klaus og Veruca kom ikke før oss til hjulene, men noen andre.
Jeg mislyktes.
Hvorfor dumpet du oss? Hvorfor drar du når det blir tøft? Det er…
u-Mastodontete.
Jeg er ikke den perfekte krigeren i tegneserien din.
Men du idoliserte meg.
Jeg ville være den du trodde jeg var.
Oftest føler jeg meg ikke som en gammel mester overhodet.
Jeg føler meg mer som en gammel…mister.
Det forklarer mye.
Fra nå av, la oss behandle hverandre som likemenn, ok?
Jeg har bare ett ønske.
La oss ikke bytte kropper midt i en dopause.
Det var veldig spesifikt, men det måtte bli sagt.
Fikk du ikke sove?
Hjernen stopper ikke.
Klaus og Veruca, nå Beskytteren med Storm-hjulene…
Oppdraget var så enkelt.
Ja. Kanskje dette hjelper.
Det er ikke Ridder-kodeksen eller noe, men… du har rett.
Ting er ikke så enkle lenger.
"De beste lederne vet når de bør lytte og følge."
Det er ganske bra.
Tegnet du mester Mastodont som bar deg på skuldrene?
Å, jeg skulle slette det.
-Det går virkelig ikke av. -Synd! Det er mitt nå.
Jeg kaller den "Tidligere Dragemester,
tittel venter, burde være ridder, Ridder av England"-kodeks.
Hva med… Hva med Drageridder-kodeksen?
Se på armen min. Gåsehud.
Drageridder!
Ja!
-Du kan slippe armen min nå. -Ikke enda.
Hvor er de?
De må ha lagt igjen en ledetråd i butikken.
Ingenting her.
Som om det skulle være en under bordet.
Det er faren hans, gåsa. Mannen er av hengslene!
Skulle gjort hva som helst for å se han når jeg fanger Po.
Hva?
Hun?!
Hva gjør hun…
Niks! Ikke tenk på det. Jeg er ute!
Hm…
Hvem er hun?
Det er Forouzan.
Piratdronningen.
Jeg fant ham!
Jeg fant ham. På vei østover i Stillehavet.
Det er ham, det er ham. Nudelgåsa.
Vi trenger visst et crew.
Tekst: Rikke Carlberg