СЕРІАЛ NETFLIX
Ану киш!
Це що?
Мої Грозові Кільця.
Блискавка вкрала шоколад!
Куди ти дивишся?
Знову обвуглена земля.
Захисниця залишила нам ідеальний слід.
І наздогнавши її,
ми заберемо Грозові Кільця.
Можемо ввічливо попросити.
Вона врятувала нас.
А Кодекс Лицаря Дракона говорить,
«Не всі проблеми можна вирішити мечем.»
Я такого правила не узгоджувала.
Ходімо. Куди веде ця стежка?
До Тікаля, Великого Міста.
Це крутий і підступний шлях.
Якщо ви йдете, не допоможете?
Він ввічливо попросив.
Вислизає із рук.
Спину заклинило.
Пелпелю, то твій брат вигадник?
Він віддає перевагу терміну «винахідник».
І допоможе з'ясувати, хто це був.
Ще далеко?
Ну, я…
Дайте подумати.
Агов? Майстре Мастодонт?
Було б дуже добре, якби ти допоміг.
Я століттями ховав ці Кільця.
Як ця «Захисниця» знайшла їх?
Байдуже, скільки років ти витратив.
Навіки нічого не заховаєш.
Коли я знайшла Втрачений Скіпетр Анд…
Дайте мені спокій!
Навіщо ти його образила?
Просто воєнні байки.
Тобі не зрозуміти, локшиннику.
Не ти знайшла Втрачений Скіпетр Анд. А Королева Піратів Форузан.
Гроза Семи Морів.
Звідки ти знаєш Королеву Піратів Форузан?
Знаю? Ні.
Я її не знаю.
Я знаю про неї.
Багато читаю.
Добре.
Бачу.
Ми майже там.
Дякую, Пелпелю.
Гляньте: він на колесах.
Ми могли його просто котити.
Пригощайтесь. Гарячий шоколад.
Не бійтеся. Він мертвий. Обережно з гарячим шоколадом.
Добре.
Люблю ваш шоколад.
А ось і майстерня.
Стоп. Де нам шукати Захисницю?
Єдине, що всі знають про Захисницю…
що про неї ніхто нічого не знає.
Її особа — це таємниця. Але легенди про неї відомі всім.
Треба знову слухати історію про Амок.
То Захисницею може бути будь-хто в цьому місті?
Так. Щасти!
-Все добре? -По мені видно, що все добре?
Це був сарказм?
Це глухий кут.
Справжня лицарка знала б, що робити.
Алфі знав би.
Забудь, що робили б лицарі.
Як Лицар Дракон шукав би Захисницю?
Довго не думай. Перше, що спаде на думку.
-Вистава. -Погрози.
Вистава?
Погрози?
Так. Вимагати відповіді, поки не отримаємо бажане.
Як екіпаж погрожує заколотом
і капітан змушений знищити їхнього очільника.
Або просто розпитаємо?
Всі знають легенди про неї.
Складемо все і з’ясуємо її ім'я.
Можна почати з брата Пелпеля.
Так, допит.
А просто поговорити?
-Розказуй усе! -Будь ласка.
Я щойно отримав нагороду за свою маленьку справу
і пішов дивитися на зорі.
Але тоді…
…скеля відкололась, і я мало не загинув.
Я побачив спалах блискавки.
І тоді переді мною явилася Захисниця, з гривою, яка розвіювалась на вітрі.
Зачіпка!
І вже за мить усе зникло,
окрім малесеньких крихт кукурудзяного хліба
в нічному небі.
Підприємець року. Так називалась нагорода, до речі.
Слава й визнання.
Не заохочуй його.
Ти маєш пам’ятати щось іще.
Стільки тиску?
Спитайте в Зіп, із шоколадом.
Вони зустрічались.
Розкажи про Захисницю.
І чашку шоколаду, будь ласка.
Був звичайний день,
коли злодії почали вимагати мою касу.
Але мені не довелося.
Бо з’явилась вона.
«Вона»? Дзень-дзелень! Зачіпка!
Я дала її пригостила
і попрощалась.
То Захисниця — це жінка.
Це звужує коло пошуків.
Можеш жити.
Хіба мені щось загрожувало?
-Що знаєш про неї? -Будь ласка.
Я й не помітив той вир.
І тут з’явився він.
Вибач, «він»? Нам сказали, що Захисниця — жінка.
В жодному разі.
Він був справжнім бугаєм. Так.
А ще любив тістечка.
Бо з’їв одне, коли мене рятував.
Говори, негайно.
Якщо ваша ласка.
Найстрашніший день мого життя,
вона схопила мене, і ми полетіли.
Полетіли?
Я б утопився, якби вона не припливла.
Припливла?
-Захисниця — це риба, до речі. -Він — мавпа-ревун.
Захисниця — риба-меч, або алігатор.
-Він — оцелот. -Тукан.
Лебідка. Дім врятувала.
-Він — бугай. -Він — вомбат.
Вона врятувала мій прилавок, а потім вмочила банан у позоле.
Бридота.
Що?
Я просто йду слідом.
Їжа — це не слід, По.
Гаразд.
То Захисниця може бути чоловіком, або жінкою,
можливо птахом, і точно рибою.
-Або вомбатом. -Або вомбатом!
В мені стільки злості, навіть не знаю, на кого її вилити.
Ми не знаємо нічого.
Лише те, що Захисниця…
захищає. Клас.
Це не нічого.
Що робив би Лицар Дракон із цією інформацією?
Заманити Захисницю,
схопити її, і змусити іти по до дошці.
Це була метафора.
Друзі! Пам’ятаєте, як ми тягнули великого важкого скорпіона з пагорба?
Так. Моя спина досі від нього болить.
Ми затягнемо його назад!
Що? Навіщо?
Я придумав, як заманити Захисницю.
Це буде як…
Я пас, якщо ти називатимеш це «маленькою виставою».
Ревю?
Це не легше, ніж нести його.
Що?
Ти керуєш санями, ніби тебе переслідують,
плануєш крадіжки, як досвідчений злодій,
і говориш про «заколоти» і «пройти по дошці».
Що ти приховуєш?
Я не розумію, про що ти.
Я ж казав: я багато читаю.
Любовні романи, здебільшого.
Я не можу.
Рятуйте.
Кисню.
Все гаразд.
Лікаря!
А ми чимало пройшли.
Усі на місця. Ви двоє готові?
Готові, синку.
Я такий радий, це моя перша пастка й наживка.
Найперша.
Готово.
Веселіться! Шоу починається!
Рятуйте!
Хто-небудь, допоможіть нам!
Мої кістки, вони такі ламкі!
Мене зітруть на порох!
Може, підштовхніть?
Все, дія почалась.
Я думаю, вдасться.
Навіть я злякався за нас.
Лезо, можеш повільніше?
Я зараз не граю!
Ні?
Рятуй! Це не вистава!
Зроби що-небудь!
Не бійся. Я це виправлю.
Мої Кільця!
Авжеж, нехай мені буде боляче.
Дуже добре.
Тату!
-Негайно віддай Грозові Кільця, Захиснице. -І ти винна мені шоколад!
Ми тебе ввічливо попросили.
Що сталося?
Так!
Ура, Захиснице!
Провчи цих бешкетників! Так!
Бешкетники? Ні, ми хороші, чесно.
Чому так постійно?
Ми лише…
хочемо… позичити…
Кільця… ненадовго!
Будь ласка!
От, чорт.
Блискавка!
Блискавка?
Блискавка!
Судома!
Ми не дамо їй втекти.
Зі мною теж таке було.
За тобою.
Начувайся, Захиснице.
Ми в тебе на хвості.
Ходімо. Слід веде до цієї будівлі.
О, ні.
Так! Вперед!
Так!
Так. Тут зібралось усе місто. Це може бути хто завгодно.
Ми досі нічого не знаємо.
Грайте або геть із поля!
Я з тебе чобота зроблю!
А тепер подихаємо.
Вдихаємо хороше,
видихаємо погане.
Може, тихенько підемо з поля і сплануємо наступний крок?
…Увесь час, і я не знаю. Ніхто не приходить подивитися…
Гей!
Знайшли її?
Ні. Вона втекла.
То це риба чи вомбат?
Хтозна?
Я з нею побалакаю.
Ні!
Краще я сам.
Поклич того другого.
Серйозно? Гаразд.
Хоч би опустив мене перед цим.
Коліна вже не ті, що колись.
Я б не стала найкращою злодійкою, якби була чесною,
тому або ти розкриєш свою таємницю, або я попрошу По
ретельніше переглянути твоє минуле.
Навряд чи ти цього хочеш.
Цього разу вона втекла.
Ми поставимо ще одну… ревю
і спробуємо знову.
І знову будемо ризикувати власними шкурами.
Тоді підготуємось краще і влаштуємо пастку.
Й опинимось у глухому куті.
То влаштуємо дві пастки.
І подвоїмо свої шанси на поразку.
Супер.
Яка ти вперта.
Ні, ти не здаєшся.
Принаймні, не здавалась раніше.
А цього разу здаюся.
Ні, я так не думаю.
Нехай це буде правило Лицаря Дракона.
Запишемо. Зараз.
«Лицарі Дракони вперті.
Вони ніколи не здаються.»
Все, записав.
Офіційно: здаватися заборонено.
Ти чого. Таке правило. Здаватися не можна.
Гаразд.
Ходімо. Я дещо придумав.
Я продав свою душу, і вихід був тільки один.
Тож я попрямував на військовий британський корабель
біля Порт-Гестінгс.
Тримайтеся, хлопці!
Тримайтеся, відчайдухи!
Вогонь!
Так я й загинув.
Точніше, вони так подумали.
Я інсценував свою смерть,
втік на військовому кораблі,
дев'ять місяців харчувався відходами живучи під палубою…
і повернувся додому.
Відкрив маленьку локшинну
і залишив усе в минулому.
Так, я був піратом.
І якщо мій екіпаж дізнається, всі, кого я люблю, будуть у небезпеці.
Не можна, щоб По про це знав.
Ніколи.
Тату.
Ми йдемо до трибун. Я дещо придумав.
Звучить весело!
Люблю пок-та-пок.
Звідки ти знаєш про пок-та-пок?
Чому ніхто не вірить, що я багато читаю?
Ці сучасні дітлахи.
Не читають нічого, де немає малюнків.
Що ти робиш?
Намагаюся бути впертим.
Відомо, що Захисниця десь на цьому стадіоні,
і сьогоднішній день показав,
що вона завжди голодна.
Я пропоную йти на їжею.
Команда «Лицарі Дракона».
Хлібці, третя година!
Шоколад, на дванадцятій!
І ще один на десятій.
Тортильї, перша година!
Тамале й плантани, одинадцята!
Друзі, я тут один трохи зголоднів?
Тамале, 8:42 і 33 секунди.
Краще лише години.
Пані та панове, вітаємо на Тікальському Турнірі.
Радий представити вам нашу шановану керівницю,
обрану вами правительку,
вірну Тікалю,
Зуму-Балам!
Лезо?
Вона врятувала мій прилавок а потім вмочила банан у позоле.
Ми знайшли тебе, Захиснице.
І заберемо Грозові Кільця.
Або ввічливо її попросимо.
Так, це надійний план.
Переклад субтитрів: Тетяна Горстка