EN NETFLIX-SERIE
Skadoosh.
Kom igen.
Knepiga lilla…
Kom då.
Kom igen nu.
Ja!
Mästare Mastodont?
Var är vi?
I din avgrund, där din ande vistas medan jag kontrollerar din kropp.
Då förstår jag vad den stora nudeln gör här.
Jag känner kontakten med elementen. Min kraft är tillbaka.
Jag är snabb nog att ta Zuma med överraskning,
men jag behöver Stormhjulet för att kunna besegra henne.
Jag måste ta hjulet och sen ta tillbaka vapnen.
Ja! Vad ska jag göra?
-Stanna här och inte vara i vägen. -Jag tänkte att vi skulle hjälpas åt.
Du med dina åskkrafter och jag med min kung fu-eld.
Det här är mitt uppdrag, Po.
Aj!
-Låt mig få styra en arm och ett ben. -Absolut inte.
-Ett lillfinger och ögonbrynen? -Nej!
Det känns fel att inte vara med och hjälpa mina vänner.
Låt den här skålen med soppa trösta dig.
Om du blickar ned i den…
Skulle jag inte äta den?
Jag gör bara det här en gång till.
Om du blickar ner i den så ser du världen utanför.
Flummig soppsyn…!
-Får jag inte använda piskan? -Hur många gånger ska jag säga det?
Ett möte mellan vapnen skulle jämna staden och alla i den med marken.
Okej då.
Var hälsad, Zuma Balam!
-Lär dig att knacka, Pax. -Vi blir attackerade.
Va? På riktigt? Av vilka då?
Jösses… Nu händer det verkligen, hörni.
Är alla redo att dö?
Jag vet inte om jag klarar det här. Jag är ingen soldat. Jag är en bonde.
Jag är nudelkock.
Han är bara blygsam. Han har varit pirat.
Berätta inte om det.
-Fixar du det här? -Ta mig bara till Zuma.
Låt mig få prata med Po.
Svärdet!
Avgrunden är så häftig! Jag har hittat min tursandal som försvann för 18 år sen.
Du… Mastodont klarar det här. Jag har sett hans styrka.
Det är inte det. Det skulle kännas bättre att gå i strid med dig vid min sida.
Jag är ändå med dig. Jag och min tursandal, vi kan inte förl…
Bla, bla… Nu kör vi!
Redo?
Framåt!
Vi är här för att hämta Tianshangvapnen. Det behöver inte bli strid.
Jag vet inte vad du pratar om.
Du har stulit tillräckligt. Ge oss vapnen, annars tar vi dem.
-Vad pratar de om? -Jag förstår inte.
Pax, ta hand om dem, är du snäll.
Försvara er stad!
Plöj en väg till Zuma. Vi måste ta Mästare Mastodont till Stormhjulet.
Framåt!
Domedagsblixten!
Jag är inte så dålig på det här.
Inte så bra heller.
Jag är trevlig när man lär känna mig!
Vänta, räddar ni oss? Är inte ni de elaka?
Nej, vi vill bara komma åt de magiska vapnen.
Magiska vapen?
Tikals folk! Frukta icke, er Beskyddare är här!
Är det där Zuma?
Flyger hon?
Är Zuma Beskyddaren?
Just det, jag har varit er Beskyddare hela tiden,
och nu ska jag beskydda er mot inkräktarna.
Gör er redo!
Gjorde Zuma det där?
Gummit funkade faktiskt.
Underskatta aldrig nördar med varm choklad.
Hur gjorde du det där?
Ingen får använda mina hjul.
Jag är med, Mästare M.
Jag har det under kontroll.
Varför gör hon så här?
Hon är ett monster!
Allvarligt?
Efter allt jag har gjort för er? Utan mig skulle ni inte haft nånting!
Om jag inte får ha det, får ingen det.
Vad gör hon?
Hon tänker släppa ner pyramiden på oss.
Nej! Vad gör du här? Zuma kommer att ödelägga hela staden!
Vi måste stoppa henne. Gör din blixtgrej!
Planen har misslyckats, Po.
Jag har nog alltid vetat att det skulle sluta så här.
Håll min soppa.
Välkommen tillbaka.
-Hur visste du att det var jag? -Nudellukten. Hoppa!
-Grym skorpionsvans! -Behöver ni hjälp?
Nu tar vi Stormhjulet.
Se upp!
Den där kommer inte att hålla för evigt.
Massan, volymen, gränshastigheten… Åh nej, staden måste utrymmas!
Nu!
Åh nej.
Nej…
Po…!
Du kan fortfarande sluta, Zuma.
Ditt uttal varierar väldigt.
Jag har hört om alla du har hjälpt.
Jag vet att du bryr dig om dem. Du är Beskyddaren!
Det kan du förbli, men inte så här.
Det är för sent.
Nej!
Dog vi nu?
Men vi tog ju inte vapnen.
Alla kommer att krossas av pyramiden!
Min son?
Åh nej!
Min Po!
Åh nej!
Nej.
Det är hans fel. Han vägrade släppa taget.
Vad gör de?
De ger sig inte.
Vad nu?
Tianshangvapnen smiddes för att fånga själarna från dem de kuvade,
som den armé vi stred mot för tusentals år sen.
Kommer vi att vara fast i Stormhjulet med arga gamlingar för alltid?
Po…
Inte "vi".
Vapnen kräver bara en själ, och just nu finns det två i din kropp.
Bara en behöver släppa taget.
Du har stormkrafterna. Du är vår bästa chans.
Du har samlat den här gruppen.
Bittra fiender, klendankar, rentav dårar, men du ser det bästa i dem,
som du såg i mig.
Mitt gäng fick världen att gå sönder,
och ditt gäng måste laga den igen.
Och när ni gör det, när ni förstör vapnen,
kommer jag äntligen att få vila.
Mästare Mastodont…
Nej!
Ursa Major!
Va?
Min son?
Jag lever.
Jag älskar er, och vi måste snacka om det här sen…
Vi kommer att dö!
Du kan flyga, idiot.
Mina händer vågar inte släppa taget.
Det var sista gången vi använde de här, på riktigt.
Hur kunde du…?
Stormhjulet krävde en själ.
Mästare Mastodont offrade sig och gav oss en chans.
Jag är offret här!
De mobbar mig!
Ett ögonblick.
Men tusan då… Allvarligt?
-Helt otroligt. -Tänk att vi klarade oss.
Vad ska ni göra nu när Zuma inte bestämmer?
Vi ska hitta en lämplig ledare.
En som prioriterar sitt folk framför sig själv.
Vi vill ha Pelpel.
Han har en plan för allt!
Jag?
Du får väl återgå till leksaker nu.
Ja…
Ska ni segla till England?
Vi ska ta reda på om Alfie förstörde det andra hjulet och göra pudding på de här.
-Använder jag ordet rätt? -Inte alls.
Jag är helt redo för England.
Alfie pratade jämt om dimman, regnet, marken…
Det är som om jag ser det framför mig.
Vill du följa med?
Jag har redan gjort en okrossbar koffert att frakta vapnen i! Ja, gärna.
Toppen, knäppgöken följer med…
Vi tar över nu, Mästare Mastodont.
Nu bär det av mot England. Jag tror att vi har det värsta bakom oss.
Säkert.
Undertexter: Karl Hårding