EN NETFLIX-SERIE
Skadoosh.
Utmattade efter en episk resa seglar Drakriddarna mot Europa
med målet att förstöra Tianshangvapnen.
Vandrande Svärdet är en blodtörstig krigare som törstar efter hämnd.
Just nu är jag mest törstig.
Akna, ett supergeni som fixar allt.
Jag tror att jag kan lösa vindproblemet!
Min pappa, överlevare och kock.
Det finns ingen mat kvar,
men vem är sugen på en skål rykande het ved?
Rukhmini, mästertjuven som alltid är lugn.
Tunnorna är mina! Jag hittade dem! Jag!
Och slutligen, pandan med kung funs raseri, känd vida omkring som…
Mr Ping?
Nej, det stämmer inte.
Åh nej, jag är så hungrig att jag har glömt vem jag är.
Jag vet, magen. Vad ska jag göra åt det?
Ja, just det!
Va?
Nej, nej, nej!
-Vad var det? -Vadå?
-Har du dumplingar sparade? -Nej, det var min nöddumpling.
Dumplingar?
Menar du allvar?
Du kommer inte att dö av svält, utan för min hand!
Titta!
Ja, titta! Vad tittar vi på?
Månen… Fint.
Varför glor vi på den?
Månen visar att det är i natt det nya året börjar.
-Vårfesten! -Vårfesten?
Början på ett nytt år! Det kinesiska nyåret!
Man firar livet, familjen och ett lyckosamt kommande år.
Guo nian.
Vi ska önska oss välgång inför året som kommer.
Ja, lycka verkar vi ha saknat.
Pah! Lyckan finns överallt, men man ser den bara om man firar den.
Det bästa sättet att fira, och tänka på annat,
är att välkomna nya vänner i våra traditioner.
Kom fram här, allihop.
Hoppas det är en näringsrik tradition.
Ja, massor.
Näring för själen, alltså.
Berättelsen tar sin början för mycket länge sedan…
Det var en tid då hemska monster styrde i Kina.
Det enda som kunde hindra dem
var de renhjärtade jägarna som utsatte sig för stor fara.
Pang! Kapow!
De hyllades för sin tapperhet, sitt mod, och inte minst…
…sin stora lycka.
Vissa lyckades…
…men andra aldrig fick en chans.
Till slut tog jägarnas lycka slut, och kvar fanns endast deras berättelser.
Ett fåtal skulle nu skydda Kinas befolkning.
Där kommer en ensam vandrare med ett invecklat förflutet in i bilden,
som rest vida omkring för att bevisa att han är tidernas mäktigaste jägare.
EPISKT NYTT ÅR
Han var en lyckosam hjälte.
Hjälp, tack.
Och just den här natten,
årets längsta,
stapplar han in i en liten by på jakt efter skydd.
Jag vet.
Sluta störa mig.
Ursäkta mig, frun.
Men byborna han möter har allvarliga attitydproblem.
Vad var det med dem?
Stick, skummis! Här tar alla hand om sig själv.
Ursäkta.
Jag söker bara en plats där en ensam vandrare kan vila sig lite.
-Vila dig bäst du vill. Vi drar härifrån. -Du står i vägen, tönten.
Konstig by.
-Tyvärr, vi har fullt. -Va?
Var då?
Vi har stängt.
-Snälla, kan jag… -Vi har stängt, sa jag.
Inte i dag, Nian!
Det var bara min mage.
Lugn. Har du nåt erbjudande för vandrare?
Sånt håller inte vi på med.
Det stod att vandrare är välkomna.
Det är en gammal skylt.
Ja, jag håller med.
Okej, men då får det gå undan.
Två av allt, starkt. Med sojasås, vinäger, ingefära och chilisås i olika skålar.
Och krysantemum-te, blad, inte påse.
Ät snabbt.
Salta hjärtanes, så gott!
Det är lite trevligt med en matgäst.
Varför har du inte kö hit?
Byborna äter inte här, det har de inte gjort på länge.
Nähä.
Nu räcker det med nostalgi, här är notan.
Jag måste stänga innan det skymmer.
Oj!
Jag hoppas att du har växel, för jag ska betala med nåt ovärderligt.
Vad är det här? Lycka?
Mitt röda kuvert. Som ett visitkort, ett löfte om mina tjänster.
Framför er ser ni en berömd och mycket lyckosam jägare.
Men det står ju uppochner! Fu dao le!
Det blev fel på tryckeriet, och skulle bli så dyrt att göra om…
In i skyddsrummet!
Ta med notan.
Hördu, kom tillbaka! Kuvertet är ju tomt!
Ingen fara, jag ska återgälda dig.
Genom att besegra det där hemska monstret.
När Kina hotas av hemska odjur
möts de av en främling med en smäll, en spark, ett kapow!
Ty jag är Kinas store jägare!
Till er tjänst.
Nej tack. Vi har redan en jägare.
Vi möts visst igen, Nian.
Nån tandborste har du inte skaffat, märker jag.
Blotta din fruktan, ynkliga björn.
Aldrig.
Har jag inte tagit nog från dig?
Eller står ditt liv näst på tur?
Passa dig, monster!
Du är ingen match för den här kroppshyddan!
När Kina hotas av hemska odjur
möts de av en främling med en smäll, en spark, ett kapow!
Eh, va?
Ty jag är…
Attsingen!
Ja!
Så mycket by att förstöra, så ont om tid.
Jag kommer tillbaka i morgon kväll!
Kom tillbaka och slåss, monster!
Kom igen nu då!
Du lät honom komma undan! Vem tror du att du är?
En berömd, lyckosam jägare?
Alltså…
Den där striden var ju helt episk!
"Episk"? Monstret förstörde hälften av bybornas levebröd.
Det var inte positivt menat.
-Men du var episk! -Sluta säga "episk". Säg det aldrig mer.
Dina tjänster behövs inte.
Men vänta, den sa ju att den skulle återkomma.
Varför har inte nån försökt… Okej, du har… Förlåt.
Jag kan hjälpa till. Jag har slagits mot monster.
Vi behöver inte dig, vi behöver lycka.
Vi har nog med olycka här utan dig.
Varifrån kom du?
Jag bor här. Varifrån kommer du?
Jag är en ensam vandrare. Vad är grejen med det där monstret?
Han verkar hota hela samhället.
På årets längsta natt, år efter år,
kommer monstret Nian och plågar oss, 14 nätter i sträck.
Han äter upp vår mat, förstör våra saker och håller på.
Tills den nya fullmånen lyser
och skickar honom i ide i ännu ett helt år.
Den är min.
De flesta flyr upp i bergen i skymningen
och kommer tillbaka på morgonen när allt är över.
Drar de bara och låter monstret förstöra allt?
Alla utom hon.
Förut skyddade hennes bror byn, men nu är det bara hon.
Hon har inte rått på Nian än, men envisheten är respektingivande.
Nåja, vill du köpa en lyckoamulett?
En till skadar ju inte. Behåll växeln.
Han är pank!
Kuverten är tomma och uppochner!
Fu dao le!
Men vänta! Jag betalar tillbaka, jag lovar!
Jag vet mycket väl vad du är skyldig mig.
Fu dao le.
Fu-tecknet sitter uppochner. Vänta.
Så där.
Okej, muskelknutte. Om du vill visa vad du går för…
In med dig!
Du är inte härifrån.
Nej, jag…
När Kina hotas…
Jag är på väg härifrån.
-Kom in. -På riktigt?
Tack! Jag behöver bara nånstans att sova.
Ni hade väl fullt?
Jag sa att du inte fick plats. Det är inte säkert här på natten.
De flesta tar med sin familj upp i bergen, sen kommer de tillbaka dagen efter.
De vill inte förlora det lilla de har.
Men för vissa av oss är det här allt vi har.
Vilken tid checkar du ut?
Vänta, det är bara jag!
Sa inte jag att jag grejar det här själv?
-Och vad har du på dig? -Kolla.
Jag märker att du är avundsjuk, men det behöver du inte vara.
Det här är en exakt kopia av Mästare Zhon Kuis lejonrustning.
Du får gärna ha den. Jag har en matchande svans också.
Men sätt igång, för den tar 15-40 minuter att få på sig beroende på vighet.
Kan du inte bara hålla dig borta?
Men du har ju inte ens sett det bästa!
Amuletter, fällor, smällare… Allt som behövs för att klå Nian.
Och jag lovar att aldrig mer säga "episk".
Göm dig och var inte i vägen.
Hör Nian dig klampa med dina leksaker så fattar han var vi är.
-Vår tysthet är vår styrka. -Det vet jag inte.
När jag besegrade monstret i norra Wei
så var det med hjälp av "skrämsl". Skrämsel, alltså.
Fast Nian är inte rädd för nåt.
Så, store jägare, hur skrämmer man bort ett sånt monster?
Alla är rädda för nåt, vi vet bara inte vad än.
-Det var arrogant sagt. -Det är sant. Vad är du rädd för?
Vad är du rädd för? Vad är du…
Jag är rädd för arrogant självsäkerhet hos löjliga vandrare i billig utstyrsel.
Det var en specifik rädsla.
Spring!
Vad håller du på med? Spring!
Vi kanske kan distrahera honom!
Vi har inte tid! Vi måste få ut honom på torget i byn!
Kom nu!
Min vagn!
Nej! Inte dumplingarna!
Nej!
Hjälp!
Jag fick dumplingarna över mig.
Hjälp!
Flytta på dumplingarna!
Men låt dem inte förfaras!
Vad är det som pågår?
Hjälp mig!
Få bort dumplingarna!
Tack! Det där skriver jag upp på notan.
Vi måste härifrån.
Tänk snabbt! Mitt i prick!
Ingenstans att fly, pandan.
Jag är inte rädd för dig!
Det borde du vara. Tror du att du är herre över din lycka?
Nej.
Jag kommer hit varje år bara för att påminna er om att er lycka…
…ligger i…
…mina händer!
Ännu en underbar kväll. Vi ses i morgon.
Åh nej! Jag hade honom!
Jag hade chansen, men dina amuletter och krimskrams jagade bort honom!
Men sluta, nu är du orättvis!
Fälten!
Ta av dig den där fåniga utstyrseln.
Skynda er!
Grödorna brinner!
Vi litade på dig med våra liv.
Vi har gett dig mat, kläder, husrum…
Va? Jag har försvarat byn.
Hon har rätt, det är inte bara hennes fel.
Vem är du egentligen?
Jag? Jo…
När Kina hotas av hemska odjur
möts de av en främling…
Sluta! Vi kommer aldrig att kunna rädda skörden.
Det kändes omöjligt, men du har bringat oss ännu större olycka.
Bort.
Bort härifrån.
Syftar du även på mig när du säger så?
Ja. Okej. Fattar.
Hördu, vänta!
Hördu…
Förlåt för det där.
Oj!
Får jag…följa med dig?
Följa med mig? Vart då? Jag har inget hem längre.
Varför stannade du där?
Det där stället kändes inte som nåt hem precis.
Stämningen var väldigt hård.
Jag var annorlunda förr.
Jag var blyg, tyst och lättskrämd.
Men min bror, som var byns ursprungliga krigare,
var högljudd, bullrig och modig. Han var också min idol.
En dag attackerade Nian byn. Jag hamnade ute, ensam och rädd.
Men om jag bara kunde ta mig hem så skulle jag vara trygg.
Jag väntade på chansen.
När Nian tittade bort gjorde jag ett försök.
Jag var nästan där, men så trillade jag,
och plötsligt stod Nian lutad över mig.
Jag trodde att det var kört, men…
Här borta, ditt fula monster!
Vill du ha mer? Kom an, då!
Spring! Jag kommer!
Och kom ihåg, frukta intet.
Han lockade bort Nian så att jag kom undan.
Han sa att han skulle komma efter…
…men kom aldrig mer hem.
Jag kunde inte rädda min bror, så jag försökte rädda byn.
Den var allt jag hade kvar av honom.
Nu har jag svikit dem med.
Jag är ledsen.
Jag visste inte.
Jag hoppas att du finner lyckan.
Vi får se vart lyckan för mig härnäst.
Vad gör ni här?
-Vi sjappade. -Det blev bäst så.
Det var en trevlig by förut, men varför stanna kvar där nu?
Kom och slå dig ner.
Ja, jag skulle behöva vila mig. Tack.
När allt kommer omkring är det faktiskt en fin morgon.
Ja. Kan jag få lite snöre?
I vanliga fall skulle jag ta betalt, men låt gå.
Du börjar vekna!
"Vekna"? Hur vågar du?
Var var det där? Hörde ni? Kan Nian vara här?
Nej, det vrålet känner jag igen.
Wow! Jag trodde Nian hade förstört allt.
Nästan allt, men vi har gått samman.
Jag hade lite rismjöl kvar i ett förråd.
Och jag gjorde skålar av löv.
Med lite socker kom jag på ett sätt att ta vara på det lilla vi har.
Vad gott det var! Vad heter det?
Nian gao.
"Nian", efter monstret?
Jag måste ju slå mynt av det här på nåt sätt.
Okej, det kan jag köpa. Jag brukade tända lyktor vid värdshuset
så att vandrare lockades dit på långt håll.
Så lättlurade…
Men nu behöver jag dem inte längre.
Vi får nog söka lyckan nån annanstans.
Jag måste skaffa ett riktigt jobb. Det är slut med smällare för min del.
Mina händer!
Smällare…
Smällare! Nian blev distraherad av mina amuletter och smällare.
Ja, och…?
Han hade kunnat bränna mig, men jag tror att han var rädd.
Tänk om vi har en sista chans att stoppa Nian och rädda ert hem.
Jag har en idé, men vi har ont om tid och jag behöver allas hjälp.
Packa allt!
Vi måste ta oss till bergen.
Nej, vänta!
Jag har en plan, hörni!
Ursäkta, får jag…?
Jag har en plan!
Ingen?
Jag har faktiskt en plan. Jag försöker prata med er här.
Ingen?
Lyssna!
Jag har en plan.
Fu dao le. Vet ni vad det betyder?
Din lycka är uppochner.
Visst, okej. Jag vet.
Det har känts så ett tag, olyckligt.
Ni blir nog förvånade, för ni ser mig ju som en stor monsterjägare.
Nej, ingen här har tänkt den tanken.
Okej, det var lite taskigt.
Men saken är att jag ljög. Jag har aldrig besegrat ett monster.
Det förklarar saken.
Jag lät tillverka kuverten i tron att jag skulle vara rik när jag kom tillbaka,
men min by är borta.
Förstörd av en fasansfull orm medan jag försökte vara hjälte.
Jag borde ha stannat kvar.
Som er egen jägare, som så länge har försvarat er by.
Fu dao le kan betyda "lyckan har kommit", men lyckan måste välkomnas
med vänlighet, generositet och gemenskap.
Jag vet, för jag har sett lyckan med egna ögon.
Hos dem som öppnade sitt kök för mig utan kostnad.
Utan kostnad?
Hos dem som välkomnade mig in i sitt hem utan kostnad.
Och hos dem som bara vill sprida glädje, utan kostnad.
Det var tänkt som en affärsverksamhet, men alltså…
Det här är mer än en by. Det är ett hem.
Om är man lycklig nog att ha ett hem, så lämnar man det inte. Man försvarar det.
Nian har splittrat er, men tillsammans…
…kan vi få lyckan att vända.
Hörde du hela talet eller kom du först nu? Jag kan börja om.
Jag hörde.
Nå, store jägare, vad är planen?
Vi tappade hoppet för att vi trodde att Nian inte fruktade nåt.
Men vi har kommit på nåt som kan ändra på det.
De där är mycket större än de du brukar göra!
Det här är inget. Vänta bara.
Klart!
Ta så mycket som ni behöver.
Man kan inte slåss mot Nian på fastande mage.
-Är det där…? Aj! -Inte tjuvkika.
Allt är på plats. Vi är så redo som vi kan bli.
Om du har rätt och det här fungerar…
Det fungerar.
Dessutom har vi reservplanen.
Den mörkröda illusionens maskering!
Okej…
Och varför heter den så? Den är ju inte ens röd.
Vad är det här? Har ni städat för min skull?
Det ska jag ta itu med…
Nian förblindades av det röda på min hjälm, så det ska bli allt han ser.
Mina ögon!
Och han blev skraj av mina smällare, så vi laddar upp med såna överallt.
Vad…?
Han sprang åt fel håll!
Oroa dig inte, jag leder honom till torget.
Ja!
Vad är det här? Vad gör ni?
Vi är inte rädda för dig längre. Vi vet vad du fruktar allra mest.
En by som är herre över sin egen lycka.
Och nu verkar din lycka…
…vara till ända!
Jag sa att din lycka verkar vara till ända.
Ett ögonblick.
Jaså, har den det?
Fort, reservplanen!
Jag snavade nästan. Det hade kunnat sluta illa.
Ser du? De vet att de har förlorat.
Man kan alltid lita på att fruktan avslöjar folkets rätta jag.
Du är visst ensam igen.
Det är hon inte alls.
Kom!
Hörde du inte? Vi är inte rädda för dig längre.
Är det där allt ni har?
Vem är du?
Nästa gång ska jag ha masken.
Nu!
-Ja! -Stick härifrån!
-Stick! -Vi är inte rädda för nåt löjligt monster!
Kom igen!
Smaka på den mörkröda illusionens maskering!
Du har inte en chans mot tidens obönhörliga gång.
Din lycka kommer ändå att ta slut, så varför anstränga dig?
Det där gjorde susen! Vad gör du där?
Vänta…
Så ja!
Skadoosh!
Det finns mer av den varan!
Och nästa år är vi redo.
Jag kommer tillbaka!
Hurra för jägarna!
Jag tvivlade aldrig på dig.
-Du är den lyckosammaste jag har träffat. -Du har räddat vår by!
Men notan är fortfarande obetald.
Visst gick det ganska bra?
Jag skulle säga att det var…episkt.
Ursäkta!
Nian gao. Två till priset av en?
Vem är det nu som börjar vekna?
Det är ju bara en dag om året.
-Jag önskar att det var för evigt. -Att vi fick göra det här varje år.
Jag önskar att jag hade lagat mer nian gao.
Vad önskar du dig?
Vad kommer härnäst för den vandrande jägaren?
Vad kommer härnäst, Po?
Jag…
Jag vet inte.
Vår lycka verkar vara till ända.
Och jag vet inte hur vi ska vända den.
Men nu vet nog jag det.
Det börjar med sammanhållning.
Vänta lite…!
Jag har nian gao-godis.
De har legat där i åtta år…
Men vilken lycka att komma på det i kväll!
Och kolla vad jag kan göra!
Nu får alla önska sig nåt.
Jag hoppas att vi minns den här stunden, vad som än händer.
Som en nyårstradition, menar du?
Gong xi fa cai.
Må det nya året bringa lycka och välgång!
Det har det redan gjort.
Jag tror att vår lycka har vänt.
Vad tycktes om berättelsen, pappa?
Den var episk, Po. Mycket episk.
GOTT NYTT ÅR
Undertexter: Martina Nordkvist