СЕРІАЛ NETFLIX
Ану киш.
Виснажені тривалою дорогою лицарі Дракона вирушили до Англії,
щоб знищити легендарну Зброю Тянь-Шаню.
Це мандрівниця Лезо, моя товаришка,
кровожерна лицарка, яка прагне помсти.
І просто помирає від спраги.
Акна, супергенійка, яка може полагодити геть усе.
Я знаю, як нам додати більше вітру!
Мій тато, видатний кухар.
Їжі більше немає,
але хто хоче миску гарячих деревинок?
Злодійка Рухміні, холодна голова.
Ці бочки мої! Я їх знайшла! Я!
І наостанок,
панда, яка володіє кунг-фу, і яку скрізь знають як…
М… Містер Пінг?
Чекайте. Не так.
О, ні! Я такий голодний, що забув, хто я.
Знаю, животику. Але що тут вдієш?
О, авжеж!
М?
Ні!
Що це було?
М? Що де було?
-Ти приховав локшину? -Ні, ти не розумієш.
-Це була екстрена локшина. -Локшина?
Ти серйозно?
Е…
Ти помреш не від голоду,
а від моїх рук!
Дивіться!
Так! Он! На що ми дивимось?
О, Місяць. Гарно.
Що в ньому такого?
Бо це означає, що сьогодні Китайський Новий рік!
Свято Весни!
-Свято Весни? -Початок нового року!
Китайський Новий рік!
Святкування життя, сім’ї
та удачі в прийдешньому році.
"Ґуо Нянь".
Коли ми загадуємо собі долю на рік вперед.
Удачі нам зараз бракує найбільше.
Па!
Удача завжди поруч,
але побачить її лиш той, хто її шанує.
І щоб вшанувати її й відволіктися,
посвятимо нових друзів у нашу традицію?
Зберіться, будь ласка.
Традиція пов’язана з їжею?
О, так. З купою їжі.
З їжею для душі, точніше.
Отож.
Наша історія починається в давні часи…
Коли землями Китаю бродили страшні монстри.
І завадити їм могли лише
відважні Ловці, які ризикували життям.
Бум! Штурхан!
Їх шанували за мужність, хоробрість, і головне…
за їхню велику удачу.
Комусь щастило,
а в когось… не було шансів.
Та удача вичерпалась.
І залишились тільки легенди.
Але дехто залишився, щоб захистити народ Китаю.
А це Самотній Мандрівник з темним і складним минулим.
Який блукає світами, щоб показати себе
як найкращого Ловця всіх часів.
ЕПІЧНИЙ КИТАЙСЬКИЙ НОВИЙ РІК
Хм?
Він був героєм з великим майбутнім.
Допоможіть.
І от настала ця ніч…
найдовша ніч року,
коли в пошуках притулку він забрів у містечко.
Я все знаю.
Не докучай мені!
Привіт. Даруйте, мем?
Але тамтешні жителі приязними не були.
Боже, з ними не так?
Пішов геть, дивак!
Кожен сам за себе!
Пробач.
Я шукаю місце, де самотній мандрівник із темним минулим
міг би заночувати.
М?
Поклади!
-Ми звідси змотуємось. -З дороги, товстун! Обережно!
Дивне місто.
-Вибачте. Місць немає. -М?
Де?
Ми зачинені.
-Можна хоч… -Я сказав, зачинено.
Не сьогодні, Няню!
Е… Це був мій шлунок.
Заспокойся ти. У вас є страва мандрівника?
Ми такого не готуємо.
На вивісці написано, ви раді мандрівникам.
То стара вивіска.
Я знаю.
Я теж.
Гаразд. Я швидко.
Всього по два, гаряче,
з соєвим соусом, імбиром і чилі.
В окремі миски.
І хризантемовий чай. Розсипний, не пакетований.
Їж швидко.
Боги смаку! Пальчики оближеш!
Так добре приймати гостя.
Дивно, що до вас немає черги.
Місцеві тут не їдять. Вони вже давно не заходять.
О.
Досить ностальгії! Твій чек!
Треба зачинитись до сутінків.
О!
Ну…
Шукайте здачу, бо я плачу дечим безцінним.
Е. Що це?
Удача?
Червоний конверт. Моя візитівка.
Символ моїх послуг.
Бо перед вами стоїть славетний Ловець удачі!
Тут букви догори дриґом!
Фу Дао Ле!
Знаю. Друкар помилився, а переробляти дорого, тож…
До панічної кімнати!
-М? -І чек візьми.
Гей, ти! Повернися!
Конверт порожній!
Не бійся. Я відплачу дечим більшим.
Знищивши це чудовисько.
Якщо на Китай лютий звір напав,
його тут зустрінуть удар, стусан і штурхан!
Бо я Величний Ловець Китаю!
До ваших послуг.
Ні, дякую. В нас уже є Ловець.
М?
Що ж,
ми зустрілися знову, Няню.
О, і ти так і не купив собі зубну щітку.
Покажи свій страх, ведмедице.
Нізащо.
Невже я недостатньо в тебе забрав?
Чи наступним буде твоє життя?
Прислухайся, монстре!
Бо з такою зухвалістю ти не зрівняєшся!
Якщо на Китай лютий звір напав,
його тут зустрінуть удар, стусан і штурхан!
Е, що?
Бо я…
Чорт забирай!
Так!
Таке велике місто нищити, і так мало часу.
Я повернуся завтра ввечері!
Ану, назад! Вступай зі мною в двобій!
Давай, крихітко. Ой!
Ти дав йому втекти! Що ти собі думаєш?
Що я славетний, Ловець удачі?
Що ж, типу…
Ваш бій, так? Він був епічний, так?
Епічний? Він зруйнував життя половині цього селища!
Не в поганому сенсі, і ти була епічна.
Не кажи слово «епічний». Забудь його назавжди.
Твої послуги не потрібні. Дякую.
Чекай. Він обіцяв повернутися.
Чому ніхто нічого не робив…
Так. Ти робила. Вибач.
Я б допоміг. Я долав монстрів в усіх куточках Китаю.
Твоя допомога не потрібна. Нам треба удача. А ти…
Нам і без тебе ніколи не щастило.
О! А ти звідки взялась?
Я тут живу. Це ти звідки взявся?
Я самотній мандрівник.
В чому заковика з тим монстром?
Схоже, він становить загрозу для… суспільства.
На зимове сонцестояння,
кожного року,
монстр Нянь приходить, щоб мучити нас, 14 ночей поспіль.
Їсть нашу їжу,
ламає наші речі, знущається як може.
Аж поки від сяйва повного Місяця
він іде в сплячку до наступного року.
Це моє.
Більшість до сутінків тікають у гори
і повертаються вранці, коли вже все розбите.
Просто йдуть, дозволяючи йому все ламати?
Усі, крім неї.
Її брат захищав це місто,
а тепер залишилась вона одна.
Няня ще не здолала,
зате скільки в ній завзяття.
Ти купуватимеш талісман удачі чи ні?
Скористаюся ще однією. Здачі не треба.
Цей хлопець банкрут!
А його конверти порожні й підписані дороги ногами!
Фу Дао Ле!
Чекай! Я з усіма розрахуюсь, клянуся!
Мені не треба нагадувати, що ти мені винен.
Фу Дао Ле.
Ваша «Фу» догори ногами. Зараз.
Ось так.
Гаразд, силачу. Якщо хочеш похизуватися, то…
Зрушив з місця.
Ти нетутешній.
Е, ні. Я…
Якщо на Китай лютий…
Власне, я звідси вже йду.
-Заходь всередину. -Справді?
О, дякую.
Я лише на нічліг.
Ви казали, що немає місць.
Ха! Я сказала, що немає місця для тебе.
В місті вночі небезпечно.
Більшість беруть свої сім'ї й тікають у гори.
Хапають що можуть і повертаються наступного дня.
Бояться втратити те, що вціліло.
Але для декого з нас
це єдине місце, яке ми називаємо своїм домом.
То о котрій виселятимешся?
Чекай! Ні! Це я!
Я казала, що впораюсь сама.
Ти мені не потрібен!
І що це на тобі таке?
Слухай.
Я бачу, ти ревнуєш.
Але не варто.
Це репліка Левових Обладунків Майстра Чжунь Куй.
Можеш одягнути. Навіть хвостик є!
І краще одягни зараз,
бо це триватиме 30–40 хвилин, залежно від гнучкості.
-Можеш не лізти? -Ой.
Ти ще не бачила інструменти для опору!
Обереги, пастки, петарди.
Все необхідне, щоб здолати Няня.
І я ніколи не скажу слово «епічно». Клянусь.
Заховайся за чимось і не заважай.
Якщо Нянь почує стукіт твоїх… цяцьок,
ми себе видамо.
Скритність — наша сила.
Думаєш? Сумніваюся.
Я знищив Монстра з півночі Вея
завдяки мистецтву заляку.
Коротко від «залякування»!
От тільки Нянь не має страху.
Величний Ловцю, як налякати такого монстра?
Всі чогось бояться. Просто ми ще не знаємо, чого.
Який самовпевнений.
Це правда. Чого ти боїшся?
Чого ти боїшся?
Я питаю, чого ти…
Зарозумілого псевдомандрівника в дешевому костюмі,
який торгує зламаними дрібничками.
Дуже специфічний страх.
Тікай!
Що ти робиш? Тікай!
Спробуймо його відволікти, затримати.
Немає часу.
Треба відвести його подалі від площі та крамниць.
Мерщій!
Мій візок!
Ні! Тільки не локшина.
Ні!
Рятуйте!
На мене впала локшина!
Рятуйте!
Забери локшину!
Але не викидай!
Е…
Що там відбувається?
Допоможіть!
Забери з мене локшину!
Дякую!
Я внесу це в рахунок.
А?
Треба звідси тікати.
Думай швидко! В яблучко!
Ой!
Нема куди тікати, пандо!
Я тебе не боюся!
А варто було б.
Думаєш, що контролюєш удачу?
Ні.
Я щороку повертаюся, щоб просто нагадати вам, що удача…
…у моїх…
…руках!
Хм?
Ще один чудовий вечір. До завтра.
О, ні! Він був мій!
Я мала можливість,
а ти своїми брязкальцями його сполохав!
Облиш. Так нечесно.
Поля!
-О! -Зніми цей дурний костюм.
Скоріше!
Урожай! Він горить!
Ми довірили тобі життя.
Годували, одягали, обслуговували тебе…
Що? Ні, я захищала місто.
Це правда, вона не повністю в цьому винна.
Хто ти такий?
Я? Ну…
Якщо на Китай лютий звір напав,
його тут зустрінуть…
Так, стоп.
Ми не виживемо, якщо втратимо врожай.
Думала, це неможливо, але з тобою нам щастить іще менше!
Іди геть!
Ти, йди геть.
Коли ви говорите з нами обома, то й зі мною теж?
Так. Розумію.
Гей, чекай!
Гей.
Пробач мені.
О!
А мені… з тобою можна?
Хочеш зі мною? Куди?
У мене навіть дому немає.
Чому ти залишилась?
Адже… те місце не схоже на дім.
Там напружена атмосфера.
Колись я була іншою.
Скромною, тихою і лякливою.
Натомість, мій брат, справжній Ловець,
був шумним і відважним.
Він був моїм ідолом.
Одного разу
на місто напав Нянь.
Я була за містом, одна й налякана.
Але знала, що вдома буду в безпеці.
Я чекала свого шансу.
Коли Нянь відволікся, я цим скористалась.
Я майже втекла, але спіткнулась.
І тієї ж миті Нянь навис наді мною.
Я думала, мені кінець, але…
Ану сюди, потворний монстре!
Хочеш іще? Іди й візьми!
Тікай! Я наздожену.
Пам’ятай,
не бійся!
Він відігнав Няня.
Дав мені шанс утекти.
Та попри те, що обіцяв наздогнати мене…
Додому він так і не повернувся.
Я не врятувала свого брата,
тож хотіла врятувати місто.
Бо це все, що від нього залишилось.
Тепер я і їх підвела.
Мені шкода.
Я не знав.
Сподіваюся, ти знайдеш удачу, яку шукаєш.
Подивимось, куди приведе мене моя удача.
Що ви тут робите?
-Відступаємо. -Скорочуємо витрати.
Гарне місто було, але залишатись там не варто.
Ну ж бо. Йдіть до нас. Сідайте.
Я маю перепочити. Дякую.
Якщо все зважити, сьогодні непоганий ранок.
Так. Дасте свій ліхтар?
Зазвичай, це платно, але…
з тебе не візьму.
Ха! Ти розм’якла.
Що? Як ти смієш?
Що це? Ви чули?
Нянь може тут бути?
Це бурчання я впізнаю будь-де.
Ой! Я думав, Нянь знищив усе.
Ну, майже все. Але ми всі скинулись.
У мене в коморі було трохи борошна.
А я з листя зробила миски.
Трохи цукру — і з залишків я дещо зробив!
Дуже смачно. Як це називається?
Нянь Ґао.
Нянь? На честь монстра?
Мені ж треба на цьому якось заробити.
Добре. Хай буде.
Я ставила ліхтарі довкола готелю,
щоб їх бачили мандрівники.
Невдахи.
Вони мені більше не потрібні.
Доведеться шукати удачу деінде.
І справжню роботу.
Петард я більше не робитиму.
Мої руки!
Хм?
Петарди.
Петарди!
Няня відволікли мої амулети й петарди.
Так. І?
Він міг мене підсмажити, але злякався.
Можливо, в нас є шанс зупинити Няня?
І врятувати ваш дім.
У мене є ідея, але часу обмаль,
і нам потрібні геть усі.
-Пакуй усе! -Хутчіш.
Ми в гори.
Зупиніться! Увага!
Увага, в мене є план.
Даруйте, можна… Ой!
Слухайте, в мене є план.
Чуєте?
Стійте всі. Я маю план.
Я намагаюсь до вас достукатись.
Чуєте?
Послухайте!
Увага, в мене є план.
Фу Дао Ле.
Знаєте, що це значить?
Амулет догори ногами.
Добре, добре. Так, правильно.
Я довго почувався нещасним.
Звучить несподівано, бо для вас я Величний Ловець.
Неправда.
Ніхто тут навіть не думав про це.
Що ж, трохи жорстоко.
Насправді, я збрехав.
Я навіть нікого не перемагав.
Це багато чого пояснює.
Я мріяв повернутись додому з багатством,
яке розділю з односельцями.
Але… села вже немає.
Його знищила люта змія, поки я намагався бути героєм.
Краще б я залишився там.
Як ваш справжній Ловець.
Вона так довго захищає ваше місто.
«Фу Дао Ле» має інше значення. «Удача прийшла»
Але її треба впустити до себе.
Через доброту, щедрість і згуртованість.
Я знаю, бо сам бачив, яку удачу вони приносять.
І тим, хто безплатно відчинив мені свою кухню.
Безплатно?
І тим, хто безплатно мене прихистив.
І тим, хто створює радість. Теж безплатно.
Я намагалась на цьому заробити, але…
Це не просто селище. Це ваш дім.
І якщо вам пощастило знайти дім, не треба тікати.
Боріться за нього.
Нянь вас розділив, але гуртом…
Ми повернемо нашу удачу.
Ти чула всю промову, чи тільки кінцівку?
-Я можу почати заново… -Я все чула.
Величний Ловцю, який план?
Ми давно зневірились, бо думали, що Нянь безстрашний.
Але ситуація може змінитися.
Ого! Вони більші ніж зазвичай!
Ха! Ці особливі!
Скоро побачиш.
Готуйсь!
Беріть, скільки треба!
На порожній шлунок Няня не здолаєш!
Це те, що я думаю? Ой!
Не підглядати.
Все на місцях.
Ми повністю готові.
Якщо ти правий,
і це спрацює…
Це спрацює.
І тим паче, в нас є запасний план.
Багряна Маска Омани!
Так…
Чому вона так називається? Вона ж не багряна.
Що це? Навели для мене лад?
Я це виправлю.
Нянь був засліплений ліхтариками.
Нехай тепер він бачить тільки їх.
Мої очі!
І злякався, побачивши петарди.
Нехай тепер він від них не сховається.
Що…
Він не туди повернув!
Не бійся! Я приведу його до площі.
М?
Так!
Що це? Що ви робите?
Ми тебе не боїмося, бо знаємо, що твій найбільший страх…
Це село, яке знає, як повернути свою удачу.
І схоже, що твоя удача…
вичерпалась!
Я сказав, удача вичерпалась!
Е, хвилинку.
Або ні.
Хутко! Запасний план!
Ой!
От, чорт. Мало не спіткнувся. Було б кепсько.
Бачила? Вони знають, що програли.
Страх завжди показує, хто люди насправді.
Схоже, ти геть одна. Знову.
Вона не одна.
Давай!
Ти не чув? Ми тебе більше не боїмося!
І це все, що ви можете?
М?
Хто ти?
Наступного разу в масці буду я.
Зараз!
-Так! -У!
Забирайся!
Геть!
Ми тебе не боїмося, монстре!
Ну ж бо!
Відчуй силу Багряної Маски Омани!
Неможливо боротись із неминучим.
Ваша удача вичерпується,
навіщо стільки зусиль?
Вдалося!
-Що ти тут робиш? -Чекай…
Так!
Ану киш!
-У нас таких іще дуже багато! -І наступного року ми будемо готові.
Я повернуся!
Хай живуть Ловці!
Я ні мить в тобі не сумнівалась.
Ти найбільший щасливець з усіх, що я знаю!
Ти врятував місто.
Але заплатити доведеться.
Досить непогано. Що скажеш?
Що це було досить… епічно.
Пробачте!
Юху!
«Нянь ґао». Два за ціною одного?
Хто це в нас подобрішав?
Лише один день на рік. Так?
-От би ця мить тривала вічно. -І щоб ми це робили щороку.
Хочу робити більше «Нянь Ґао».
А ти чого бажаєш?
Гей. Питаю, що далі, було з мандрівним Ловцем?
Ну? Що далі, По?
Я…
Я не знаю.
Здається, ми втрачаємо удачу.
І я не знаю, як її повернути.
Думаю, я знаю.
Спершу треба згуртуватися.
Ого! Гей, чекайте-но.
У мене є цукерки «Нянь Ґао»!
Але їм уже років вісім.
Але добре, що я про них згадав!
О! Гляньте, що я можу зробити!
Тепер усі загадайте бажання!
Ми запам’ятаємо цю мить, що б там не було далі.
Нова новорічна традиція?
Ґон Ці Фа Цаї.
Хай Новий рік принесе нам удачу і щасливу долю!
Мені вже приніс.
Удача до нас повертається.
Як тобі моя історія, тату?
Епічна, По.
Дуже епічна.
З КИТАЙСЬКИМ НОВИМ РОКОМ
Переклад субтитрів: Тетяна Горстка