𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skadoosh.
Med lyset fra nord, vil jeg ha leiligheten min
akkurat her.
Hør på meg. Vi må være i England før nymåne!
Ikke mitt problem. Jeg er pensjonert, fra nå av.
Forouzan, opp med deg! Vi må dra!
Det skipet virker fullt av forsyninger. Endelig kan vi fråtse!
Beina mine! De hjulene tok kverken på meg.
Uansett. Heis meg opp, gutter. I kveld skal vi fråtse!
Basil, plyndremusikk i d-moll.
Men sønnen min!
Niks. Pensjonert.
Greit.
Du gir meg ikke noe valg. Jeg kommanderer skipet ditt.
Ja da.
Å nei! Våpnene!
Ta den!
Hei! Jeg er Piratdronninga! Ikke pirat meg!
Vi tar dem, Røver'n!
-Røver'n? -Jeg må gjemme disse våpnene.
Forlater du meg seriøst igjen?
Hold dem unna, Alice!
Er det mat?
Der borte!
De har noe ekstra spesielt i den kista! Etter dem!
KUNG FU PANDA DRAGERIDDEREN
"Vi forlot sumpen med et nytt mål: følge Alfies vei til Den gamle byen."
Den gamle byen? Søren!
Vanskelig å gå og skrive samtidig.
Så, vi må finne Alfies dagbok?
Det føles litt personlig. Jeg vet ikke. Hva er det rette å gjøre her?
Rukhmini?
Feil person å spørre.
Ok, la meg sjekke. Lat som ingenting.
Hei, Blad. Har moren din noe britisk snacks?
Jeg liker å smake på stedene jeg besøker. Få en følelse av folket.
Ham også.
Det er best dere venter utenfor.
Nei, nei, nei. Du vet, liksom, alt med faren min.
Jeg må møte moren din!
Min mor, Lady Lucinda av Landreth,
er manipulerende, og pirker på alt man gjør som ikke er "korrekt"
til man bryter ut i tårer foran alle på Lady Flassens ball!
Lady Fla… Ok, nå må jeg møte Lady Flassen!
Ingen skal møte noen.
Greit for meg. Hun høres intens ut.
Hva…
Her er det. Huset Landreth.
Hjemme.
Det er stort! Og jeg sier det som en som har bodd i en vulkan.
Du har aldri sagt at du var rik.
Hva… Vent, hva er det hun…?
Vent her. Det tar et øyeblikk.
Hva gjør du oppe så sent? Hvordan slapp du forbi mor?
Jeg gjorde som du lærte meg.
Luthera?
Mor.
Det er godt å…
Hallo.
Vi har en hoveddør.
Ikke det at du bruker den.
Jeg… Jeg ville ikke forstyrre.
Bare en rask stopp. Så skal jeg dra.
Å?
En god britisk morgen til deg, min våpendrager!
Er det korrekt nok?
Ignorer ham. Det gjør jeg.
Å! Eh, hallo, fru Alfies mor.
Mor, vennene mine. Venner, Lady Lucinda.
Jeg vet du hadde foretrukket om du fikk et brev
og at jeg ble til te, men vi er på et oppdrag som haster, og jeg…
Du tok med gjester!
Som skulle vente utenfor.
Å, jeg er så glad hun endelig klarte å få seg noen ekte venner.
Dere må bli på te og småkaker.
-Er det britisk snacks? -Jeg har en fersk porsjon i ovnen. Kom!
Så, disse småkakene, kommer de i ulike størrelser, eller er det…
-Hun virker faktisk veldig søt. -Ja. Vi får se.
Sett dem her og der, Luthera. Og glatt ut duken. Det glemmer du alltid.
Det gjør jeg ikke.
Og hva er det du gjør?
Jeg lager gigantiske insekter!
Du store!
Så mange små kaker. Og fargene!
Og alt er stablet veldig høyt! Det er som en kakeby!
Jeg håper det faller i smak.
Å, wow! Hva er det?
Det er nok sitronkremen.
Sitronkremen? Hvordan kan et så ekkelt ord smake så godt?
For en sunn appetitt.
Takk, Lady Mor.
Se på henne, stirrer. "Korrekt" er visst bare viktig når det er meg.
En lady stirrer aldri.
Hun setter bare pris på en gjest som sier "takk" som en gentleman.
En gang Lille mester Plommeblomst, alltid Lille mester Plommeblomst.
Har du noen barn, frue?
Hennes navn er Rukh-mini, fordi hun er en miniatyr.
Sjarmerende. Og du?
Store insekter!
Hvorfor sier jeg det så høyt?
Barn kan være den største glede.
Å, Alfie.
Min eldste.
Tross at han var krigsherre, tross alle oppdragene,
trengte jeg aldri be ham om å besøke meg.
Vi kan ikke alle være Alfie.
-Jeg vil ikke at du skal være som Alfie. -Og alle kan ikke være deg.
Å ha manerer er en universell dyd, selv om du heller later som du er en kriger.
-Mer te? -Jeg kan helle selv.
-Du søler alltid. -Kanskje da jeg var fem!
Greit. Vær så god.
La oss se hva du har beholdt, om det er noe.
Hvis du heller så høyt oppe fra, søler du!
-Teen avkjøler seg når den renner. -Du søler.
-Nei! -Rolige bevegelser!
Jeg kan det!
-Dette handler nok ikke om te. -Du er virkelig en vitenskapsmann.
-Om du skal røre, rør ordentlig. -Jeg kan røre!
Det kan du ikke. Man rører for å avkjøle teen.
-Man rører for sukkeret! -Begge deler!
-"Begge deler!" -Ikke vær uhyggelig!
Jeg er hyggelig!
-Ha! -Den hyggeligste.
-Ikke slå på siden av tekoppen. -Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre!
Vel…
Hvem bryr seg? Jeg hater dette, og jeg har alltid hatet det.
Jeg skal bare sette inn en ny runde med scones. Unnskyld meg.
Jeg kommer straks.
Jeg er glad vi aldri krangler.
Å, hallo. Har du drept alle allerede?
Jeg ble overmannet fordi du stakk.
Så typisk.
I det minste slåss jeg for noe, og gjemmer meg ikke på en øy.
Hva var det?
Slåss, hva?
Det stemmer.
Det første skrittet til å slåss er å være i live.
Du og ditt teite hell.
Trenger du en hånd?
Hendene dine er fulle av smuler.
Ikke nå.
Oi. Det er mye gull.
Hvert trofé representerer Alfies bragder på sin vei til å lede ridderne.
"Mester av kamp med stridsøks."
Rått!
Kjenner jeg Alfie rett, er dagboka hans et sted i dette rommet.
Hva er det der?
Hva?
Stavekonkurranse. Fra barneskolen.
Søtt.
Så, ikke for å sno…
Som en snoker…
Moren min?
-Hva er greia med dere to? -Det har alltid vært sånn.
Hun hadde en ridder i Alfie, så hun ville at jeg skulle bli en lady.
En perfekt kopi av seg selv.
Jeg er en skuffelse.
Moren din må bare se deg sånn vi ser deg.
Det hadde vært så enkelt å være sjalu på ham,
men Alfie gjorde det umulig.
Mamma hadde aldri troen på meg, men det hadde Alfie.
Hei, storebror.
Hvor gjemte du bror-hemmelighetene dine?
Da jeg var liten pleide han å ha sverdene på øverste hylle,
så ikke jeg kunne ta dem.
På høyeste hylle?
Alfies dagbok.
Se, der er hansken! Og det ser ut som Stormhjulet!
Den gamle porten! Dette må være symbolet som markerer Den gamle byen.
Vi fant den.
Pang! Dagbok funnet.
Gi meg en bump!
Så, Diya og jeg fikk noen foreldreløse barn
til å sette seg oppå hverandre i en lang kurta
for å distrahere noen slottsvakter. De ble arrestert med en gang. Så morsomt!
Vel…
Vi har alt vi trenger. Vi kan fortsette på vår vei.
Så snart?
Eller… så kan vi bli og ta en kopp te til?
Jeg kan fortelle Lady Mor om hvor kul du har vært på eventyrene våre.
Jeg kan… la deg få helle te selv, så klart.
-Kanskje bare litt lenger. -Luthera av Landreth!
Overgi deg!
Kom rolig, så kanskje vi sparer vennene dine.
Spare? Planlegger vi å drepe dem, sir?
Stille, Kevin.
Det er…
Lulu, hva foregår? Hva har du gjort nå?
Det er Drake. Han må ha fulgt etter oss. Hater den fyren.
Sir Drake? Hvorfor er krigsherren etter deg?
Vi har ikke tid, men jeg skal ordne det.
Meld dere før dette blir verre.
Du forstår ikke.
Du har ett minutt til å komme ut, ellers slår vi inn døra.
Det er ikke nødvendig. De kommer. Et øyeblikk.
Forbered til kamp.
Dere to. Hogg ned det største treet på eiendommen.
Vi går inn.
-Ja, sir. -Ja, sir.
Skal vi bryte oss inn i et familiehjem? Vi kan ikke…
Luthera er fornuftig. Vi kan forhandle.
Vi stormer Huset Landreth, dere venter ute.
Flytt et hår fra denne posisjonen, og jeg tar det andre øyet ditt.
Er det klart, Calvin?
Krystall, sir.
Fritt for det!
Å nei! Ikke Alfies troféer!
Det er som en pisk, men slemmere.
Han hadde forstått.
Å, vær forsiktig.
Ja! Du har den… Du har den… Greit, ok. Hva får jeg?
Å, søren.
De er Englands hær. Du kan ikke vinne.
Se på meg.
Huset mitt!
Å, det er varmt, hva?
Er det bedre?
Test sinnet mitt!
Stavekonkurranse-trofé-angrep, kommer med smerte! Det er S-M, eh,
E-R-T-E. Smerte!
Er det Alfies sverd?
Jeg slåss med bladet som tilhører krigsherren.
Meg!
Forsterkninger. Dere blir overmannet i løpet av minutter.
Av meg.
-Hei! -Hvordan går det?
Senere.
Du er bedre enn dem, Colin.
Du! Corbin! Hvor dro de hen?
Hvorfor står du bare der?
Jeg fikk ordre om det, sir.
Din elendige, ulydige… Du vil angre på dette.
Let overalt. Jeg vil ha dem funnet og gitt til meg.
Det er det nest verste teselskapet jeg har vært i.
-Er noen andre sultne? -Er du aldri ikke sulten?
Hei. Hun endrer mening.
Det trenger jeg ikke. Jeg trenger bare dette.
Hvorfor bryr du deg så mye om disse våpnene?
Du vet at jeg liker tilbehør.
Beveg meg fortere.
Ingen steder å rømme nå.
Her borte!
-Denne veien! -Nærmer oss!
Kom igjen, da! Klatre!
Du og det teite hellet ditt.
Hva skal du gjøre?
-Jeg tror vi har omringet dem! Følg meg! -Hvor gikk de hen?
-De var her? -Kanskje de gikk denne veien.
Ja, kanskje. Basil, gi oss litt "denne veien"-musikk!
Bare hyggelig.
Tekst: Rikke Carlberg