𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skadoosh.
Mor? Hva gjør du her?
Jeg er her for å hjelpe.
Niks.
Supert! Velkommen!
Nei, ikke supert! Fulgte du etter oss?
Jeg kunne ikke la deg dra igjen.
Kom hjem, la oss snakke gjennom dette. Før noen blir skadet.
-Vi er ikke redd for å bli skadet. -Ja. Vi elsker det faktisk.
Hva er så spesielt med en gammel brønn uansett?
Å.
Hvorfor er… Hvordan…
Hva er dette stedet?
Dette er der vi fullfører Alfies oppdrag.
KUNG FU PANDA DRAGERIDDEREN
Nord. Hvor langt nordover gikk de dumme bjørnene?
Å!
Så, kjære bror, hva er planen?
Du på tronen før neste fullmåne.
Og jeg vet akkurat når vi må slå til.
Slipp meg løs!
Vel, vel. Jeg hørte du var på ferie.
Vel, jeg kom akkurat tilbake.
Lurer på hvordan Dronningen reagerer når hun hører om din forræderske plan.
Jeg antar ikke at hun blir fornøyd overhodet.
Vi får vel bare sørge for at ingen kan fortelle henne det, Klausy?
Kanskje vi bør sende sir Alfred på en permanent ferie.
Vet du hva? jeg er enig. Jeg tror det er på tide at jeg drar.
Hva? Så du det, gjorde du?
Jeg, jeg vet ikke hva jeg så.
Ganske uvanlig.
Nesten der, Klausy.
Så Alfie ødela Stormhjulet her, men hvor nøyaktig?
Wow. Er…
Er det…?
Det svarte stål fra Equinox.
Wow! Der!
Ser ut til at den gamle byen fortsatt står.
Det er der vi fullfører oppdraget.
Flott. Du først.
Vis meg hvor sikker du er på at de steinene vil holde oss.
Rukhmini har rett. Vi kan ikke være sikre.
Greit, ingen vei framover. Da er vel dette der vi snur.
Akna, kan du lande på en av de steinene og se hva som skjer?
På saken!
Det er rart. Du har sett meg fly før, ikke sant? Jeg er sikker på at jeg kan.
Du har vinger og et nebb. Det er en start.
Å nei! Kan jeg?
Det er noe merkelig med dette stedet. Lufta, den er…
annerledes.
Litt muggen.
Men… blomsterduft?
Å, vent. Svettesjekk.
Det kan være meg. Beklager.
Akkurat! Det er lufta, ikke meg. Du hørte henne, ikke sant?
Alfie kom seg gjennom dette, da kan vi det også.
Den er litt ustabil, men trygg nok til å stå på.
Jeg vet ikke. La oss ikke forhaste oss.
Indre fred…
Po, hører du på meg?
Jeg er steinen.
Nei, vent. Po, stopp!
Ja da! Omfavne magien.
Vent, uomfavne! Nei!
Ok, steiner, slapp av.
Phuh!
Beveg deg sakte. De er ustabile.
Luthera, jeg kan ikke la deg gjøre dette. Du blir drept.
Noen ganger må man presse juicen.
Press juicen!
-Ikke spør. De begynner å synge. -For sent.
Press juicen!
Du kan ikke gå!
Bare gå hjem, Mor.
Og hold deg unna.
Greit! Hører du ikke på fornuft, da er det min jobb å beskytte deg.
Mor!
Skoene er ikke laget for dette.
Du store!
Ta hånda mi!
Mor!
Hånda mi, ikke resten av meg!
Fantastisk, bare fantastisk.
Du skylder meg en labyrint.
Mer selskap, hva?
Å, skummel bever!
Hvor lenge har du vært i denne ekle sumpen?
Lenge nok til å få den til å føye seg.
Forlat dette stedet, nå!
Bjørnene var her, var de ikke?
Fortell meg hvor de gikk.
Hvor lærte du å gjøre det?
Hvem stiller spørsmålene, hva?
Hvem er du?
Jeg er Veruca Dumont, den beryktede Erkemagiker av England.
Det er den siste introduksjonen du hører hvis du ikke kommer med noen svar.
Nei, du er mer enn alt det.
Du er en etterkommer av De gamle mesterne.
Hold fast! Vi kommer.
Denne veien.
Hun trodde aldri på meg. Hindret meg i å bli ridder,
tvang meg til å gå på etiketteskole istedenfor. Dette er så typisk.
Ville ikke akkurat kalt dette typisk. Hun er bare bekymret for deg.
Det er det familie gjør.
Det var annerledes.
Jeg har aldri kunnet være avhengig av henne for noe.
Og hun er ikke avhengig av meg. Er ikke det det familie gjør?
Det går ikke denne veien. Hvordan ser det ut hos dere?
Dette er verre enn de flytende steinene.
Det er vel morsomt, de gamle damene sammen, flyter vekk inn i avgrunnen.
-Hvem kaller du gammel? -Beklager, det er bare…
Jeg har følt meg så alene siden jeg mistet Alfie.
Hva med Blad? Jeg mener, Luthera.
Hun og jeg har aldri…
Du vet sikkert hvor sta hun er.
Sta? Absolutt. Men hva så?
Jeg likte ikke datteren din da vi møttes.
Jeg planla å rane henne og forlate henne for å dø inni en levende statue.
Men sannheten er, hun reddet meg, og så satset hun på meg.
Så, sta? Absolutt. Men god.
Virkelig god!
Men akkurat nå skal vi kanskje bare rope på hjelp?
-Hjelp! -Kan du forte deg? Fort deg!
Jeg kunne ønske jeg kunne fly nå.
Jeg har en idé!
Kom igjen!
Hva nå? Det er ingen vei forover.
Len dere!
Fort!
Vi klarer det ikke.
Håper du fortsatt er myk.
Len deg til venstre.
Du mente din venstre.
Ned!
Jiha! Det er det jeg snakker om… Å, humpete!
Ned!
-Slutt å kose deg. -Det er min forbannelse.
Bruk steinene.
Hold fast!
Hva?
Du er myk.
Det går ikke fort nok. Vi må øke tempoet.
Dytt!
-Bra siktet. -Det vet du.
Flott! Nå er vi lengre enn noen gang, uten noen vei dit.
Jeg sa du skulle gå hjem! Hvorfor hører du aldri på meg?
Du er så umulig.
Dama prøver å bevise hvor mye hun bryr seg.
Hun har virkelig bevist noe.
Jeg sier bare at du kan prøve å gi henne litt å gå på.
Hvorfor? Hun har aldri gjort det med meg.
Her borte.
Hva nå, Mor?
Bare kom hit, Luthera. Det er noe du bør se.
Greit. Hva er det som er så viktig?
Se på speilbildet på den steinen.
Kan… Kan det virkelig være det?
Og er det, liksom… opp ned?
Hvordan kommer vi dit?
Jeg har ikke gitt deg mye grunn til det, men…
Stol på meg.
La meg forstå dette riktig.
Hvis vi er De gamle mesternes tipp-tipp-tipp-tipp osv. oldebarn,
da er de våpnene og den hæren,
de er min føderett.
Nei, nei, nei.
Vi er ikke i slekt med De gamle mesterne som lagde våpnene.
Hold ut koppen din.
Vær så god.
Drikk opp. Det er mer enn nok.
Dette smaker forferdelig.
Sumpvann. Ikke for alle.
Fortsett. Er vi etterkommere av De gamle mesterne eller ei?
Våre forfedre var ikke De gamle mesterne som lagde våpnene.
Nei, vi er etterkommere av mesterne de slåss mot.
De kalte våre forbedre onde
fordi de ville bruke kreftene sine til å styre over resten.
Hva fortalte du bjørnene da de kom hit?
Bare det vi trengte at de visste
for å finne våpnene,
så vi endelig kan ødelegge dem.
Du skal ikke ødelegge noe.
Nå forteller du meg akkurat hvor du sendte dem?
Tror du jeg hadde fortalt deg det nå? Du må være gal.
Må være.
Mor!
Mor, går det bra?
Virkelig, Luthera, ropingen. Det er ikke kvinnelig.
Hvordan…
Ved å presse juicen.
Jeg hater dette.
Oi. Strømmer blodet til hodet på noen andre?
Po, se på dette!
Gamle former for gamle våpen. De ble laget her.
Det må ha vært hit Alfie tok med Stormhjulet.
La oss se hvordan denne funker.
Nå har du funnet smien din, kan vi dra hjem nå?
De andre vennene dine jo våpnene.
Maser du om det fortsatt? Hvorfor er du så opptatt av å få meg hjem?
-De våpnene er… -Hva er så viktig med dem?
De er kapable til å ødelegge verden
og frigjøre en hær av sjeler av alle de har drept.
Beskyttelsen fra håndtaket på Stormhjulet…
Du har rett! Han smeltet Stormhjulet.
-Du hadde rett. Han ødela det her. -Han ødela ikke Stormhjulet.
Han gjorde det til sverdet sitt.
Men hvorfor?
Det er ingen tegn til ild eller noe, den glødende energien avgir ingen varme.
Om Alfie visste at Klaus og Veruca også var etter våpnene,
trengte han sin egen magi for å stoppe dem,
så han kunne finne de andre våpnene først.
Hva?
Har du båret en av de tingene rundt hele tiden?
Vent. Men om sverdet er et Tianshang- våpen, og Veruca drepte ham med det…
Da er Alfies sjel inni det.
Er Alfie i live?
Jeg vet ikke. Men Drake har sverdet.
Jeg kan kanskje hjelpe til med det.
Sir Drake…
forventer å møtes oss hjemme hos oss i morgen tidlig for å arrestere deg.
Skulle du lure meg?
Jeg bare…
Jeg ville beskytte deg.
Til hvilken pris?
Hvilken som helst.
Om jeg kan hjelpe deg med det sverdet,
sa du, med våpnene, så kan broren din slippes løs?
Jeg sa en hær kunne slippes løs.
Luthera,
det er Alfie.
Vi er med, samme hva du vil gjøre.
Tekst: Rikke Carlberg