𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skadoosh.
Mamma? Vad gör du här?
Jag vill hjälpa till.
Nix.
Härligt. Välkommen.
Det är inte härligt! Följde du efter oss?
Jag kunde inte låta dig gå igen.
Kom hem, Luthera, så reder vi ut det här. Innan nån blir skadad.
-Vi är inte rädda för att skadas. -Nä. Älskar det, till och med!
Vad är det för speciellt med en gammal brunn?
Oj.
Varför…? Hur…?
Vad är det här för ställe?
Här ska vi slutföra Alfies uppdrag.
KUNG FU PANDA DRAKRIDDAREN
Norrut… Hur långt norrut har de förbenade björnarna gått?
Jaha.
Nå, käre bror, hur lyder planen?
Tronen ska bli din innan nästa fullmåne.
Jag vet exakt när vi ska slå till.
Släpp mig!
Ser man på, jag hörde att du var på semester.
Jag kom precis tillbaka.
Undra vad drottningen gör när hon får höra om er försåtliga plan.
Hon lär ju inte bli särskilt nöjd.
Vi får väl se till att ingen kan berätta det för henne.
Eller hur, Klausy?
Vi kan skicka iväg sir Alfred på en evighetslång semester.
Jag håller med, det är dags för mig att ge mig av.
Visst såg du det där?
Jag vet inte vad jag såg.
Nåt utöver det vanliga.
Snart framme, Klausy.
Så Alfie förstörde stormhjulet här, men var nånstans?
Vänta, är det…
Är det där…?
Equinox svarta stål.
Wow! Kolla!
Den gamla staden verkar finnas kvar.
Här ska vi slutföra vårt uppdrag.
Toppen. Börja du.
Visa hur säker du är på att stenarna håller för oss.
Rukhmini har rätt. Det vet vi inte.
Då kommer vi inte framåt, bäst att vända om.
Akna, kan du flyga till en sten och se vad som händer?
Ska bli!
Vad skumt! Ni har ju sett mig flyga förut. Jag vet att jag kan.
Du har vingar och näbb, det är en bra början.
Åh nej! Går det?
Det är nåt underligt med den här platsen. Luften är…
…annorlunda.
Lite unken.
Men…blommig?
Vänta, armhålekoll.
Det kanske var jag. Förlåt.
Ja, det är luftens fel, inte mitt. Ni hörde vad hon sa.
Alfie tog sig igenom här, då kan vi det också.
Lite svajig, men den går nog att stå på.
Jag vet inte, gör inget överilat.
Inre frid…
Hör du vad jag säger, Po?
Jag är stenen.
Nej, Po. Sluta!
Så ja! Omfamna magin.
Vänta, inte omfamna… Nej!
Tagga ner nu, stenar.
Långsamt, de är ostadiga.
Luthera, jag tillåter inte det här. Du kommer att dö!
Ibland måste man ta en risk, mamma.
Ta en risk!
-Fråga inte, då börjar de sjunga. -För sent.
Ta en risk!
Du får inte!
Gå hem, mamma.
Håll dig undan.
Om du inte förstår vad som är vettigt är det mitt ansvar att skydda dig.
Mamma!
Jag har valt fel skor.
Kära nån!
Ta min hand!
Mamma!
Min hand! Inte hela mig!
Enastående, helt enastående…
Du är skyldig mig en stridsklubba.
Mer sällskap, alltså?
Åh, läskiga bävern!
Hur länge har du varit i det hemska kärret?
Så länge att det lyder mig.
Gå härifrån, nu!
Björnarna har varit här, va?
Berätta vart de gick.
Hur har du lärt dig det där?
Vem är det som ställer frågor här?
Vem är du?
Veruca Dumont, Englands ökände ärkemagiker.
Det blir ditt livs sista presentation, om du inte berättar nu.
Nej, du är mer än allt det där.
Du är de gamla mästarnas avkomma.
Lugn! Vi kommer!
Hitåt.
Hon har aldrig trott på mig. Hon lät mig inte bli riddare,
tvingade mig att gå i etikettskola… Det här är så typiskt.
Det här är faktiskt inte särskilt typiskt. Hon är bara orolig för dig.
Det är så familjer är.
Den var annorlunda.
Jag har aldrig kunnat lita på henne.
Och hon litar definitivt inte på mig. Det gör man i en familj.
Hitåt går inte. Hur ser det ut åt ditt håll?
Det här är ju värre än de svävande stenarna.
Lustigt att de gamla tanterna sitter fast tillsammans, och svävar mot avgrunden.
-Vem kallar du gammal? -Förlåt, det är bara…
Sen jag förlorade Alfie har jag varit så ensam.
Svärdet, då? Eller Luthera.
Hon och jag har aldrig…
Du vet säkerligen hur envis hon är.
Envis? Visst. Än sen?
Jag gillade henne inget vidare i början.
Jag tänkte faktiskt råna henne och låta henne dö inuti en levande staty.
Men jäntan räddade mitt liv, och sen gav hon mig chansen.
Visst är hon envis, men också skicklig.
Väldigt skicklig.
Men nu kanske vi ska ropa på hjälp?
-Hjälp! -Kan ni skynda er, snälla? Skynda!
Tänk om man kunde flyga!
Jag har en idé!
Kom!
Vart ska vi? Det finns ingen väg.
Luta er!
Skynda!
Vi hinner inte.
Hoppas att du är vig, tanten.
Luta åt vänster.
Du menade ditt vänster.
Ducka!
Härligt! Så ska det… Oj, bonk!
Ducka!
-Sluta skoja nu. -Jag kan inte låta bli.
Ta hjälp av stenarna.
Vänta!
Va?
Du är vig.
Det går för långsamt, vi måste öka farten!
Tryck ifrån!
-Snyggt siktat. -Det vet du.
Toppen! Nu är vi ännu längre ifrån, och har ingen väg att gå på.
Jag sa ju åt dig att gå hem! Varför lyssnar du aldrig på mig?
Du är omöjlig!
Hon försöker visa att hon bryr sig.
Nåt har hon minsann visat.
Du kunde vara lite schyst mot henne.
Varför det? Hon har aldrig nånsin varit schyst mot mig.
Här borta!
Vad är det, mamma?
Kom hit, Luthera. Det här måste du se.
Visst. Vad är det som är så viktigt?
Där, titta på speglingen i stenen.
Kan… Kan det verkligen vara den?
Är den typ…uppochner?
Hur tar vi oss dit?
Jag vet att jag inte förtjänar det, men… lita på mig.
Nu ska vi se…
Om vi nu är de gamla mästarnas barnbarnsbarn-och-så-vidare-barn,
så är de där vapnen och armén min bördsrätt!
Nej, nej, nej.
Vi är inte släkt med de gamla mästarna som gjorde vapnen.
Håll fram muggen.
Varsågod.
Drick, det finns mer.
Det här smakar ju hemskt.
Träskvatten. Det passar inte alla.
Fortsätt. Härstammar vi från de gamla mästarna eller inte?
Våra förfäder var inte de gamla mästare som gjorde vapnen.
Nej, vi är ättlingar till mästarna de slogs mot.
De sa att våra förfäder var onda
för att de ville använda sina krafter för att styra över resten.
Vad sa du till björnarna när de kom hit?
Bara det som de behövde veta för att finna vapnen
så att vi äntligen kan förstöra dem.
Du ska inte förstöra nåt.
Vart skickade du iväg dem?
Tror du att jag tänker säga det? Du måste vara galen.
Det måste jag nog.
Mamma!
Hur gick det?
Sånt hojtande anstår inte en dam, Luthera.
Men hur…?
Jag tog en risk.
Jag hatar det här.
Nån annan som är yr i huvudet?
Kolla, Po!
Gamla formar för gamla vapen… Det var här de tillverkades!
Alfie tog nog hit stormhjulet.
Få se hur det här funkar…
Du har funnit smedjan. Kan vi bege oss hemåt nu?
-Dina andra vänner har ju ändå vapnen. -Ge dig.
Varför försöker du få hem mig?
-Vapnen är… -Vad gör dem så viktiga?
De kan bara få hela världen och gå under
och släppa lös en armé av själar från alla de har dräpt.
Bandet som stormhjulet var lindat med…
Du hade rätt! Han smälte ner stormhjulet.
-Han förstörde hjulet här. -Han förstörde inte stormhjulet.
Han smidde ett svärd av det.
Men varför?
Det finns inga spår av eld och smält metall. Det är inte ens varmt.
Om Alfie visste att Klaus och Veruca också ville åt vapnen,
behövde han magi för att stoppa dem och hinna före dem till de andra vapnen.
Menar du att du har kånkat runt på en av de där sakerna hela tiden?!
Men om svärdet är ett Tianshangvapen, och Veruca dödade honom med det…
Då finns Alfies själ i det.
Lever Alfie?
Jag vet inte, men Drake har svärdet.
Där kanske jag kan hjälpa till.
Sir Drake ska…
…komma på besök hos oss i morgon bitti,
för att gripa dig.
-Försökte du lura mig i en fälla? -Jag ville bara skydda dig.
-Till vilket pris? -Till varje pris!
Men om jag hjälper er att hitta svärdet kan alltså det och vapnen befria din bror?
Jag pratade om en hel armé.
Luthera…
Det är ju Alfie.
Vad du än vill göra, så är vi med dig.
Undertexter: Martina Nordkvist