𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
‎Skaduș.
‎Vă fixați unul pe celălalt ‎de o jumătate de oră.
‎Spadă,
‎nu te pot ajuta cu Alfie.
‎Poftim? Nu.
‎Refuz să accept asta.
‎Ești Po. Tu nu renunți. Așa ești tu!
‎Și am nevoie să vii cu un plan.
‎Spadă, fii rațională.
‎Are armele, zboară, a distrus forja.
‎Nu putem să-l învingem ‎sau să distrugem armele.
‎Akna și Rukhmini știu asta. ‎Nu s-au întors.
‎Trebuie să accepți.
‎Ce?
‎Cum îl înveselim? ‎Mi-e dor de băiatul meu optimist.
‎Voi deveni băiatul optimist.
‎Păi…
‎KUNG FU PANDA ‎CAVALERUL DRAGON
‎Cinci lucruri care mă fac să fiu ca Po.
‎Păi… Dormi până târziu.
‎Nu ajută.
‎- Mănâncă găluște! ‎- Tot nu ajută.
‎Dormi mult. Am mai spus-o?
‎Da. Și multe găluște.
‎Bine, sunt patru.
‎Dle Ping.
‎Ei bine…
‎Ca să fii ca Po trebuie ‎să ai un suflet cu adevărat foarte mare,
‎un zâmbet pe față, siguranță și mai ales…
‎Da?
‎- Să stâlcești cuvinte și să dai porecle. ‎- Da.
‎Și să mănânci multe găluște.
‎Bine. Poți să faci asta.
‎Va trebui să fii Po pentru el.
‎Bună, Po-rtocaliule!
‎Ce?
‎O poreclă mică, pitică.
‎De ce vorbești așa? Vrei să te așezi?
‎Știu că te simți copleșit, ‎dar suntem noi doi, P și S.
‎E pergamentul pentru idei. ‎Ne gândim cum îl învingem pe Alfie.
‎Dacă există o cale, o găsim. ‎N-o să dureze mult, sunt sigură.
‎Am vărsat supă pe barba cu idei. ‎Poate nu a fost o idee bună.
‎Lasă să curgă ideile bune, Po.
‎„Cu ultima suflare, maestrul Leneș ‎lăsă munții să-l revendice. Sfârșit.”
‎Nu înțeleg.
‎S-a dus să se odihnească în munți ‎sau e o metaforă?
‎Habar n-am.
‎Păi… Ador benzile desenate.
‎Super! Bate palma.
‎Ce? Tare…
‎Așa, idei.
‎Revendicare. Armele revendică suflete…
‎Ne lăsăm revendicați de arme și… ‎le distrugem din interior.
‎Deci murim?
‎Nu. Adică… da?
‎N-am nimic.
‎Dar tu? Vreo idee demențială?
‎Poate strecurăm un skaduș?
‎Supă.
‎Aruncăm supă fierbinte pe arme?
‎Nu, e o prostie, lasă.
‎Ba nu, e… original!
‎Tot nimic?
‎Până acum singura idee e supă fierbinte.
‎E bună.
‎Pentru mine a mers.
‎Po trebuie să iasă din cameră, ‎să se miște…
‎Îi place acțiunea.
‎Nu se poate irosi într-un local cu tăiței, ‎tăind legume.
‎Nu vreau să-l zoresc, ‎dar Alfie e tot mai periculos.
‎Care ar fi acțiunea?
‎Are nevoie de o victorie, ‎să vadă că mai poate.
‎Când băiatul meu stă degeaba,
‎apar demonii care seamănă îndoială în el.
‎Am misiune perfectă pentru el.
‎Po!
‎Miroase a barbă udă.
‎Da.
‎Po, fiule,
‎am nevoie de ardei iute, ‎cel pe care doar tu îl poți obține.
‎Ardei iute special? Sună epic!
‎Crește într-un râu adânc și periculos. ‎Doar Po îl poate aduce
‎cu kung fu-ul de apă.
‎Tată, e doar înot.
‎Înot kung fu, arte marțiale acvatice.
‎Meseriaș… sos.
‎- Nu cred… ‎- Dle Nădragi-Mohorâți.
‎Avem multe guri de hrănit de când Alfie ‎a turtit totul la un loc.
‎- Dar… ‎- Tati are nevoie de ardei.
‎Dar stric totul.
‎Nu știu ce voce urâtă îți umple capul ‎cu dubii,
‎dar spune-i să tacă.
‎Nu m-aș fi exprimat așa, dar…
‎Bine, îți voi aduce ardei.
‎China va exploda, îmi voi rupe un dinte, ‎voi întoarce săteni pe dos…
‎- Voi întuneca cerul sau pârli Pământul… ‎- Nu-i rău. Da, sunt un geniu.
‎Sper să meargă. ‎Mă dor obrajii de cât am zâmbit.
‎Continuă să zâmbești. E foarte important.
‎Po trebuie să ia ardeii.
‎Ardeii cresc pe marginea râului. ‎Trebuie să înotăm.
‎E plăcut, nu-i așa?
‎Noi doi, iar în misiune.
‎Probabil.
‎Râul e în față.
‎Nu!
‎A secat. Ce s-a întâmplat?
‎Alfie.
‎Când a deplasat continentele, ‎râul a deviat.
‎Super. Altă dovadă că e de neoprit.
‎Bine. Plan nou. ‎Coborâm și mergem până la ardei.
‎Da, super, lejer.
‎Dar plantele de jos sunt otrăvitoare.
‎Cât de otrăvitoare?
‎Una face să-ți cadă ochii! ‎Nu. E prea periculos fără apă.
‎Îmi plac ochii mei.
‎Stai, am… Așteaptă!
‎Po, prietene, amicul meu…
‎Vorbești ciudat de o vreme.
‎Facem chestii periculoase mereu.
‎Dar te concentrezi, meditezi și bum! ‎Nu prea dai greș.
‎O singură greșeală…
‎Deci… fără greșeli.
‎Stai…
‎Spadă!
‎Acum tu, Po.
‎Uau!
‎Bine, o mică alunecare pe stânci.
‎Așa e. Mă descurc.
‎Liniștește mintea, pace interioară.
‎Sunt peretele groaznic de stânci.
‎N-ai să vezi.
‎Uau!
‎Eu cu o pălărie tare?
‎Îmi zice Op.
‎O-P. Ți-e cunoscut?
‎E Po pe dos. Ține pasul!
‎Sunt manifestarea gândurilor tale negre.
‎Cum ar fi că nimeni nu te-ar mânca ‎dacă ai fi gălușcă.
‎Bine, n-am de gând să-mi explic asta.
‎Și aș fi o gălușcă delicioasă, ei pierd.
‎Pace interioară.
‎- Sunt… ‎- Pe cale s-o rasolești.
‎O doamnă fioroasă m-a avertizat ‎că-mi umpli capul cu dubii.
‎Dubii.
‎Mi-a zis să-ți închid gura. Taci! Bine?
‎Ha!
‎Dubii.
‎Prostul zice: „Ah!”
‎Nu, nu, nu!
‎Încetinește!
‎Nu am cum!
‎Mă furnică.
‎Acum e rece. Acum e fierbinte? O să cadă?
‎Nu știu.
‎Adică, în niciun caz… pe macaz.
‎- Op avea dreptate. ‎- Ce e un Op?
‎Nimic. Nu știu.
‎Haide, nu te panica. ‎Totul va fi absolut… remarcabil.
‎Hai, lasă-mă să te ajut.
‎Mă furnică piciorul.
‎Se răspândește.
‎Lasă-mă aici, în soare. ‎O să mă coc ca o țestoasă răsturnată.
‎Nu te părăsesc, Po. ‎O să găsești ardeii din clipă în clipă.
‎Unde sunteți, ardei tonți?
‎Ăsta ești acum…
‎Pleacă de aici!
‎Un pesimist care trebuie cărat,
‎care face numai greșeli…
‎Taci!
‎Poftim? Pardon?
‎Nu tu.
‎Pot să merg.
‎Nu trebuie să fiu cărat.
‎Po, lasă-mă să te ajut.
‎Ești prietenul meu.
‎Tovarășul meu de prostioare.
‎N-am nevoie. Și de ce-mi vorbești așa?
‎Dramă.
‎E cald, ești rănit,
‎dar vom reuși. Cred în tine.
‎Mă rog.
‎Ardeii sunt acolo sus.
‎Râzi de mine! Au dispărut!
‎Probabil i-a luat apa.
‎Porți ghinion. ‎Nici eu nu mă așteptam la asta.
‎Te simți bine?
‎Nu!
‎S-a înmuiat complet.
‎Ți-am zis că te ajut.
‎Mi-ai zis? Bravo ție!
‎Sigur sunt ardei în apropiere.
‎Dar tu odihnește-te. Fă o pauză micuță.
‎Încetează!
‎Unde sunt ardeii ăia?
‎Sunt mândru de tine. Te-ai înfuriat.
‎Să ne facem o trupă.
‎Ce vrei?
‎Ți-am spus. Sunt prințul ‎întunericului din capul tău sec.
‎Și ai mult întuneric.
‎Ba nu am.
‎Sunt bine, crede-mă.
‎- Ba nu ești. ‎- Ba sunt.
‎Po, am găsit ardeii!
‎Po?
‎Am avut un mic spasm.
‎S-a terminat.
‎E prea sus.
‎Te împing eu.
‎Haide.
‎E de-a dreptul jalnic.
‎Vrea să salveze lumea, ‎dar caută ardei cu tine.
‎Cațără-te singură.
‎Nu pot. Vreau s-o faci tu.
‎De ce cauți ardei? ‎Nu trebuie să-l oprești pe Alfie?
‎Încerc să-l opresc pe Alfie! ‎Fac asta pentru tine.
‎Tare.
‎- De-asta mă tratezi ca pe un bebeluș. ‎- Da! Ești un bebeluș!
‎De-asta vorbeai ciudat!
‎Și zâmbeai așa…
‎Te imitam pe tine.
‎Remarcabil. Muștar-cios, frate!
‎Skaduș, skaduș, skaduș!
‎Așa vorbesc?
‎Am încercat să te ajut.
‎Lumea e-n pericol, fratele meu e nebun ‎și eu caut ardei fiindcă prietenul meu
‎care putea să facă orice ‎a devenit neputincios.
‎A durut!
‎Ce e?
‎O să te cațări singur? ‎Picioarele sunt inutile.
‎Cum e și creierul.
‎Oprește-te. E o idee proastă. Coboară.
‎Aș coborî, dar…
‎Nu-mi mai simt picioarele.
‎- Și de ce te-ai urcat? ‎- Ca să-ți arăt că greșești!
‎Nu!
‎Stai!
‎Te prind eu.
‎Spadă!
‎Amorțit, totul a amorțit.
‎Ești bine?
‎Spune ceva.
‎V-ați certat, dar nu trebuia s-o omori.
‎Spadă!
‎Nu! Te-ai otrăvit?
‎Simt gustul culorilor ‎și un nor mi-e prieten.
‎Îmi pare foarte rău!
‎E-n regulă. Sunt bine mersi. E-n ordine.
‎Serios?
‎Spune-mi adevărul.
‎Adevărul.
‎Po.
‎Nu sunt bine mersi. Sunt furioasă.
‎- Totul mă enervează, tot timpul. ‎- Nici eu nu sunt bine mersi.
‎Zici? De ce nu mi-ai spus?
‎Și eu sunt furios!
‎Sunt furios pe mine! Foarte furios!
‎- Au! ‎- Da, fii pesimist în continuare.
‎Am devenit un pesimist
‎și nu-mi pot reveni.
‎Nu e vina ta și…
‎Am greșit să sper că vei rezolva totul
‎doar fiindcă ești optimist.
‎Am vrut să fii încrezător ‎ca eu să fiu furioasă.
‎Nu e drept.
‎Știi că e drăguță doar fiindcă e otrăvită.
‎Încetează. Sunt prins într-o problemă.
‎Renunță, Po.
‎N-o să ajungi la ea.
‎Nu pricepi? Nu poți face nimic singur.
‎Îl urăsc pe Alfie pentru ce a făcut
‎și detest că o parte din mine ‎îl iubește fiindcă e fratele meu.
‎Aș vrea să nu-l iubesc.
‎Regret nespus situația asta.
‎Și eu. E împuțită.
‎Pute.
‎Pute rău de tot!
‎Foarte rău!
‎Detest asta!
‎Pute ca echipamentul sport!
‎Să te ajut.
‎Mă pot mișca. Stau în picioare!
‎Trece efectul.
‎Ca atunci când îmi amorțește fundul.
‎Cum te simți?
‎Ardeii!
‎I-am pierdut, nu? Suntem fără ardei.
‎La asta te referi?
‎Po, ai reușit!
‎Știam că vei reuși. Știam eu!
‎Bine. Se pare că la tine ‎încă n-a trecut efectul.
‎Să sărbătorim. Ne întrecem? ‎Voi urca un munte. Voi trăi pe un munte.
‎Munte…
‎Trai pe munte…
‎Maestrul Leneș a fost revendicat de munți.
‎Spadă.
‎Spadă!
‎Capul meu!
‎Bine că mai ai ochi.
‎Tată, am reușit!
‎Ți-am spus că vei reuși.
‎Mersi. Am fugit. Vin idei!
‎- Vrei să-i tai? ‎- Nu, nu!
‎Nu sunt de mâncat. ‎Îți fac să-ți cadă ochii.
‎Ce anume caut?
‎Maestrul Leneș s-a dedicat munților.
‎Maestra Struț și-a dedicat ‎sufletul vântului.
‎Dințoasa s-a dedicat focului.
‎- Știi ce înseamnă? ‎- Da! Sunt aici, în elemente.
‎Așa cum Mastodon a supraviețuit ‎în medalion.
‎Forja s-a dus, ‎dar maeștrii au construit-o.
‎Au construit armele și le pot distruge.
‎Poate că noi nu-l putem învinge,
‎dar ei pot.
‎Cum facem ca să… vorbim cu ei?
‎Am ajuns până aici, dar în continuare ‎e nevoie de mai mulți.
‎- Reuniunea cavalerilor Dragon? ‎- Un ultim asalt în necunoscut.
‎- Un marș final spre victorie! ‎- Prea mult optimism. Încă mă doare capul.
‎O misiune epică, testul suprem.
‎Am înțeles, Po s-a întors. ‎Mersi din suflet, e suficient.
‎Ce te bucuri așa?
‎Mai ai mult întuneric înăuntru.
‎Știu și e în regulă.
‎Toți avem întuneric. ‎Mersi că m-ai ajutat să-i fac față.
‎Ce?
‎Stai! Mai stăm de vorbă?
‎Să ascultăm muzică? ‎Să vorbim despre temeri?
‎Stai!
‎Mai am una. Un drum dificil ‎pentru calmul dorit!
‎Te-ai gândit la ele de ceva timp, nu?
‎M-ai prins.
‎Subtitrarea: Andreea Petrescu