𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skadoosh.
Po, få styr på magen! Alle er sultne.
For en gangs skyld var det ikke meg.
Det er sikkert den rare nye fyren.
Det var ikke det.
-Må være den andre rare fyren. -Kan ikke ta æren for den.
Greit. Det var meg.
Det var meg. Men det andre var ikke det. Ikke se på meg med skeptisk blikk.
Kan vi snart fortsette?
Jeg forstår fortsatt ikke hva dere vil ha fra meg.
Enkelt. De gamle mesterne er fortsatt inni elementene,
og elementene er rundt omkring oss.
Så om noen kan koble seg til elementene,
må personen kunne vekke De gamle mesterne fra deres åndelige søvn
for å ødelegge våpnene. Og den personen er deg.
Hva?
Og jeg har sagt at jeg ikke har noen krefter.
Eller så har du aldri prøvd dem.
Du har magi i blodet. Du må bare finne den.
Eller, kanskje dere har feil Dumont.
Det var Veruca som… Hva?
Så sulten. Beklager.
Ok, alle er ganske anspente og sultne. Kanskje vi trenger litt R og R.
-Hva er R og R? -Ris og reddiker.
Skal Klaus og jeg finne et sted å jobbe med å bruke kreftene,
mens dere fikser litt mat?
Greit. Vi møtes her senere. Det er opp til deg,
Klaus Dumont.
Jeg passer på deg.
Hvor er nærmeste landsby? Mamma trenger litt for.
Vi drar ingen steder når Alfies hær jager oss. Vi må sanke mat.
Å nei. Jeg skal aldri spise mose igjen.
Jeg tror jeg så noen ville bær i åsen vi gikk forbi.
-Hadde du likt det? -Ja. Så klart. Vi er sultne.
Greit. Overlat det til meg.
Juhu!
Vent nå litt.
-Ja? -Jeg tror Colin er forelsket i deg.
-Skjønte du det først nå? -Æsj. Hva? Nei.
Jeg aner ikke hva du…
Han klarte ikke å slutte å snakke om deg på hele turen. Han er besatt.
Du får det til å høres rart ut. Men jeg vil ikke at du skal rømme.
Gå vekk fra min fryktelige piratkone!
Bra jobbet, Colin.
Hvordan vet jeg at du ikke har dikt om meg?
Jeg tror jeg så noen ville bær på åsen vi gikk forbi.
-Hadde du likt det? -Ja. Så klart. Vi er sultne.
Greit. Overlat det til meg.
Juhu!
Å nei.
KUNG FU PANDA DRAGERIDDEREN
Greit. Da sitter vi her…
Bra sted. Det er her.
Mye bedre. Total isolasjon. Fullstendig stillhet.
Ja. Du fant en hule. Utrolig. Så hvordan funker dette?
Da jeg var blokkert og ikke så min egen kraft,
viste min åndelige guru, Mester Oogway,
at stien framover ikke begynner der framme. Den starter inni meg.
Og hva betyr det?
Det betyr at du og jeg, vi skal gå til et sted i sinnet ditt.
Et sted uten distraksjoner og støy. Vi skal reise inn i sinnet ditt.
Skal du være i hjernen min?!
Har du gjort dette før?
Nei, men jeg så Oogway gjøre det, og nesten ingen ble gærne.
Ok. Første skritt. Vær en tom tekopp, bare fylt med jeg-et.
Hva?
Greit. Ekte nybegynner på veien til selvrealisering.
Lukk øynene og følg meg.
Vi begynner med litt meditasjon.
Hører ikke pustingen.
-Går det bra? -Jeg vokste opp i Londons gater.
Jeg beklager om jeg er litt kronisk slimete.
Med hvert åndedrag går vi dypere inn,
til vi er omringet av ingenting…
Hva? Hvor er jeg?
Dette er essensen av den du er.
Om vi skal finne de kreftene, finner vi dem her.
Du kjenner også den rare dokkefyren.
Hei, hvor skal du hen?
Hva? Hvor er jeg?
-Jeg sa du skulle tenke på ingenting! -Hvordan tenker man på ingenting?
Du må bare klarne tankene for all gammel…
Vent.
Å nei. Jepp. Du dro oss inn i et minne. Typisk nybegynner.
-Ikke noe stress. Vi prøver igjen. -Minne? Hva mener du med det?
Vent.
Jeg husker lyden av de fottrinnene. Det er Slakter-Stein! Vi må gjemme oss!
Kan vi prøve å fokusere?
Det var henne.
-Det er den dagen. -Vent. Hvilken dag er det?
-Klausy, se hva jeg har! -Det er en liten versjon!
Før magikerne tok oss inn,
bodde søsteren min og jeg på gata.
Jeg husker at jeg var her, i dette smuget.
Jeg husker hva jeg sa.
Veruca! Er du sprø? Det var Slakteren-Stein du stjal fra!
Jeg vet. Men se hvor mye jeg fikk.
Klaus, vi burde ikke være her. Vi må komme til sinnet ditt.
Vi var ustoppelige. Fordi vi hadde hverandre.
Vi kan ikke bli.
-Hvorfor tok du meg hit? -Jeg gjorde ikke det!
Jeg ba deg klarne tankene, ikke å begynne å mimre.
Du ba meg være en tekopp!
Det var så du skulle fokusere. Vi må prøve igjen.
Jeg gjør ikke det igjen. Jeg vil ikke se henne sånn.
Når du mediterer kan du få noen påtrengende tanker eller minner.
Det er som hjernens måte å tåkelegge veien til å nå ditt fulle potensial.
Man kan ikke alltid fjerne tåken, men man kan gå gjennom. La oss gå veien.
Greit. Jeg skal prøve igjen.
Dette kan ikke være sant.
Han er en skikkelig kjiping!
Og selv om han likte… Vi har ikke tid til noe av dette.
Fortsette oppdraget, ingen distra…
Hvem satte treet her?
Er han fortsatt en kjiping?
Virker som han har forandret seg. Jeg mener, han prøver å hjelpe.
Jeg er Changpu, la la la Jeg elsker sopp
La la la, jeg elsker sopp
La la la
-Jeg elsker sopp, la la la -Sopp, sopp
Jeg elsker sopp, la la la
Å!
Hallo, kvinnelige medkrigere. Vi har sett dere sanke mat i skogen vår.
Vil dere delta i innhøstingen?
Nei, ikke igjen. Hva gjør vi her? Vi skal jo være i sinnet ditt.
Dette er kvelden Slakteren-Stein og gjengen hans tok Veruca.
Jeg måtte, jeg måtte finne henne.
Blir du distrahert, kommer vi oss aldri til sinnet ditt og finner kraft…
Klausy.
De sa de skulle sende meg til Australia!
Ok, vent. Hvordan…
Hvem slapp deg fri? Kom deg tilbake til krateret!
-Ikke rør oss! -Kom hit. Jeg skal sende deg…
Hvem gjorde det?
Jeg tror det var meg.
Hvordan…
Jeg vet ikke. Jeg bare følte det.
Veruca. Du er utrolig!
Dette kan endre alt!
Kan… Kan det?
Klaus? Oppdraget. Vi må tilbake til sinnet ditt.
Jeg vet, men jeg ikke klarne hodet, for når alt annet er borte,
har det alltid vært oss to! Og nå er hun… Hun er…
Det er bare denne veien. Vårt lille midlertidige hjem.
Du store! Det lukter så godt.
Det er vår signatur-soppsuppe.
Vi elsker soppsuppe.
Den er så deilig.
Soppen.
Vil dere sette dere og slappe av litt?
-Vi lengter aldri etter det vi likte. -Takk.
Hva er det?
Det er vårt harmoniske skogsfellesskap som ble ledet vill av en falsk profet.
Hun fikk oss til å lage alle slags vonde ting.
Og noen velsmakende!
Sant. Noen veldig velsmakende.
Men vi har sett lyset og omvendt oss!
Hva slags likte dere før?
-Faktisk… -Damer! Her er dere.
Det viser seg at bærene var giftige,
men jeg snublet, bokstavelig talt, over noen ville urter og… Å!
Venner?
-Det er så lenge siden! -Er han ekte?
Det er et mirakel!
Han lukter så godt!
Han lukter så godt.
Sikkert oreganoen! Og jeg tror dette er litt timian.
Det er så mye av deg.
Jeg… Du vet, jeg prøver å trene overkropp annenhver dag.
Skjønner det. Du må bli.
-Du må! -Vær så snill og bli!
-Vi må skynde oss. Han er populær! -De kan få ham.
Damer, la meg få litt luft.
-Gi meg! -Flytt dere!
-Jeg så den først! -Vær så snill!
Ok, det er litt desperat.
Er det noe rart med dem etter at Colin kom?
Det var meg.
Jeg fikk henne til dette! Jeg puttet tankene i hodet hennes!
-Klaus. -Jeg vet hva du skal si!
Dette er en katastrofe. Jeg er en katastrofe. Vi har løst noe.
Mine ubrukelige minner fortsetter å trenge seg på, og ødelegger alt.
-Klaus. -Jeg vet ikke hvorfor jeg tenker på henne!
-Jeg må klarne tankene, fokusere, men… -Klaus!
Hvordan fant du Veruca den dagen? I hele London?
Jeg… Det er bare…
Jeg vet ikke. Hvordan det?
Tåka klarner, kompis, og stien er her. Vi må gå dypere.
Nå vil du gå inn i et minne?
På med beltet, kompis. Kjør.
I det siste minnet ditt, bevegde du deg som du visste hvor hun var!
Var det en annen gang det skjedde noe sånt?
Etter at Veruca ble arrestert, lette jeg etter henne.
I 15 år, jeg fant ingenting.
Til i dag. I enden av tauet mitt kom jeg til skogen, og…
Hjernen min ble bare stille.
Og så bare… gikk jeg.
Det var da jeg fant henne.
Så hvordan…
Stopp! Du!
Jeg visste hun var der, jeg…
vet ikke hvordan.
Klaus? Klausy?
Klaus!
Men jeg visste det.
Svaret bare kom til meg.
Klaus! Skjønner du ikke?
Du var allerede knyttet til kraften, du visste det bare ikke!
Har jeg… bladmagi?
Nei, vindmagi! Du så den ikke fordi den er usynlig.
Fordi du gjorde deg selv usynlig.
Du la alt fokuset på Veruca,
og lot det komme tåke, som gjør det også spesiell.
Colin! På tide å gå.
Jeg har ikke fått suppa mi enda!
Men kanskje vi burde være på…
-Colin! -Hva skjer?
Sopp. Vi er lei av sopp!
Jeg sa det begynte å bli rart.
Unna! Han er min.
Jeg mener, vår!
Han er… Han er vår.
Unna, jenter. Denne er opptatt. Vi hadde en liten glipp. Er alle ok?
-Har han en bror? -Ja, Changpu.
Det var nære på!
Jeg er ok!
Vi går.
Og vi tar denne!
Greit. Beklager at vi prøvde å spise fyren din.
Han er ikke…
Jeg er en fyr, og jeg er en del av denne gjengen,
så bokstavelig talt, er jeg fyren deres.
Du fikser dette.
Fokuser på den følelsen som førte deg til Veruca.
La vinden fjerne tåka, og vise deg vei til De gamle mesterne.
Vær gjerne en tekopp om det hjelper.
Du gjør det virkelig! Beklager, ingen distraksjoner.
Gamle mestere. Er dere, er dere der?
Om dere kan høre meg,
kaller vi på smedene til Tianshang-våpnene.
Deres kraft trengs en gang til.
Dette er så kult!
Jeg… Jeg kan ikke høre hva dere sier.
Må vi gå dit? Er det det du sier?
Beklager. Jeg er ikke sterkt nok.
Tuller du?!
Pus… Puste… Jeg får ikke puste!
Husker du da den rumlingen ikke var meg?
Det er det nå!
Hva har skjedd med dere?
Mat. Spis.
Colin, ikke nå. Ikke si noe.
Ikke engang takk for at du reddet meg?
-Greit. -Greit.
Takk.
Det var ganske utrolig.
Skriv et dikt om det.
Kanskje det.
Vi har også noen gode nyheter.
Med min mesterlige veiledning fant Klaus kraften sin.
-Bra gjort! -Bra jobbet.
Bra jobbet, rare nye fyr!
Ja, vel, det vil ta tid
før jeg blir god nok til å få De gamle mesterne tilbake.
Nei da. Fordi Mester Langtann viste oss hvor vi skal gå.
Gjorde hun?
Har du ikke nok magi,
må vi dra et sted der det er magi du kan bruke.
Vår gamle venn, Steinmonsteret.
-Steinmonsteret? -Hva?
Ingenting kan få meg til å dra tilbake til det monsteret igjen.
Drar vi ikke tilbake til monsteret, er det kanskje ingen verden igjen.
Tekst: Rikke Carlberg