𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skaduș.
Po, controlează-ți stomacul! Și nouă ne e foame.
N-am fost eu… de data asta.
Sigur e ciudatul nou.
N-am fost eu.
- Atunci, celălalt ciudat nou. - Nu-mi asum meritul.
Bine. Eu am fost.
Ha!
Bine, eu am fost acum.
Doar acum. Nu mă mai priviți neîncrezători!
Revenim la ce făceam?
Tot nu înțeleg ce vreți de la mine.
E simplu.
Maeștrii antici se află în elemente,
iar elementele sunt peste tot.
Dacă cineva s-ar conecta la elemente,
i-ar putea trezi pe maeștri din somnul spiritual
ca să distrugă armele.
Acel cineva ești tu.
Poftim?
Și eu v-am spus că nu am puteri.
Sau nu le-ai accesat încă.
Magia e în sângele tău. Trebuie găsită.
Poate nu sunt Dumont-ul care vă trebuie.
Veruca era cea care… Ce?
Mi-e foame rău. Scuze.
Suntem încordați și flămânzi.
Ne trebui un pic de O și R.
- Ce înseamnă? - Orez și ridichi.
Eu și Klaus ne retragem să-i descătușăm puterile,
iar voi adunați ceva de halit?
Ne reîntâlnim aici.
Totul depinde de tine, Klaus Dumont.
Te ajut eu.
Unde e cel mai apropiat sat? Mama vrea să mănânce.
Nu mergem nicăieri cu armata lui Alfie după noi.
Vom căuta mâncarea.
Nu, nu mai mănânc mușchi.
Cred că am trecut pe lângă niște afine.
- Ar fi pe placul tău? - Da. Normal. Ne e foame.
Da. Mă ocup eu.
Iu-hu!
Ia stați un pic.
Da?
Cred că Colin te iubește.
Acum te-ai prins?
Ce? Nu.
Habar n-aveam că…
Toată călătoria a vorbit doar despre tine.
E obsedat.
Sună ciudat cum spui tu.
Dar nu vreau să fugi.
Îndepărtați-vă de neînfricata mea soție!
Bună treabă!
De unde știu că nu ai poezii despre mine?
Cred că am trecut pe lângă niște afine.
- Ar fi pe placul tău? - Da. Normal. Ne e foame.
Așa. Mă ocup eu.
Iu-hu!
Nu!
KUNG FU PANDA CAVALERUL DRAGON
Bine. Ne-am așezat…
Locul e excelent. Da.
Mult mai bine. Izolare totală. Tăcere supremă.
Da. Ai găsit o peșteră. Incredibil.
Cum funcționează?
Când eram blocat și nu-mi vedeam puterea,
gurul meu spiritual, maestrul Oogway, mi-a arătat că drumul nu începe în față.
Începe din interior.
Și… Ce înseamnă asta?
Înseamnă că noi doi vom merge într-un loc din mintea ta,
fără diversiuni sau zgomot.
Vom călători în neantul tău.
Vei intra în mintea mea?
Ai mai făcut asta?
L-am văzut pe Oogway. Aproape nimeni n-a înnebunit.
Bine. Primul pas.
Fii o ceașcă goală, umplută doar cu sine.
Poftim?
Așa e. Ești un începător.
Închide ochii și ia-te după mine.
Începem cu meditație.
Nu te aud respirând.
Te simți bine?
Am crescut în Londra.
Regret dacă sufăr de flegmă cronică.
Coborâm cu fiecare respirație
până când suntem înconjurați de neant…
Ce? Unde sunt?
Aici e esența ființei tale.
Doar aici îți vei putea găsi puterile.
Îl știi pe tipul cu păpușile.
Unde te duci?
Uaa!
Ce? Unde mă aflu?
- Am zis să nu te gândești la nimic! - Cum?
Îți eliberezi mintea de toate vechile…
Ia stai!
Mda… Da.
Suntem într-o amintire. Începător.
Mai încercăm o dată.
Amintire? Ce vrei să spui?
Stai!
Îmi amintesc pașii ăștia. E Basil Măcelarul! Să ne ascundem!
Ne concentrăm?
A fost ea.
E ziua aceea.
Stai. Ce zi este?
- Klausy, uite ce am! - O versiune mică!
Înainte să ne ia magii,
eu și sora mea trăiam pe străzi.
Îmi amintesc aleea asta.
Îmi amintesc ce-am zis.
Veruca, ai luat-o razna?
Ai furat de la Basil Măcelarul!
Știu. Dar uite ce mult am furat.
N-ar trebui să fim aici. Să ne întoarcem.
Eram de neoprit. Ne aveam unul pe celălalt.
Nu putem rămâne.
- De ce m-ai dus acolo? - Nu eu.
Am zis să-ți eliberezi mintea, nu să te întorci în trecut.
Mi-ai zis să fiu o ceașcă de ceai!
Ca să te concentrezi. Să mai încercăm.
Nu mai fac asta. Nu mai vreau s-o văd așa.
Când meditezi, pot apărea gânduri sau amintiri deranjante.
Știi ceva?
În felul ăsta, mintea încețoșează calea spre potențialul tău total.
Nu poți scăpa de ceață, dar poți înainta prin ea.
Să mergem pe cale.
Fie.
Mai încerc o dată.
Nu poate fi adevărat.
Dar e așa de…
anost!
Și chiar dacă m-ar…
N-avem timp pentru asta.
Gândește-te la misiune… Cine a pus copacul aici?
Mai este anost?
Pare că s-a schimbat. Încearcă să fie de ajutor.
Sunt Changpu, la la la
Ador ciupercile
La la la, ador ciupercile
La la la
- Ador ciupercile, la la la - Ciupercile
Ador ciupercile
Oo!
Bună, colege războinice! Căutați hrană în pădurea noastră.
Împărțim recolta?
Nu din nou! Ce căutăm aici? Trebuia să fim în neantul tău.
E seara în care Basil Măcelarul a răpit-o pe Veruca.
Trebuie…
trebuie s-o găsesc.
Dacă nu te concentrezi, nu ajungem în void și nu-ți găsești puterea.
Klausy.
Au zis că mă trimit în Australia, da!
Bine… Stai… Cum ai…
Cine ți-a dat drumul? Treci înapoi în ladă!
- Nu ne atinge! - Hai! Te trimit…
Cine a fost?
Cred că eu.
Cum ai…
Nu știu. Așa am simțit.
Veruca, ești uimitoare!
Asta ar putea schimba totul.
Ar… ar putea?
Klaus, misiunea. Să ne întoarcem în neant.
Știu, dar nu-mi pot elibera mintea.
Când se alegea praful de toate, ne aveam unul pe celălalt!
Iar acum ea… ea…
Pe aici. Mica noastră reședință temporară.
Vai, miroase delicios!
E supa noastră de ciuperci.
Ce mult adorăm supa de ciuperci!
Sunt foarte satisfăcătoare…
ciupercile.
Așezați-vă și relaxați-vă.
- Nu tânjim după poftele din trecut. - Mersi.
- Cum adică? - Oh!
Comunitatea noastră armonioasă a fost cândva derutată de un profet fals.
Ea ne-a pus să facem unele chestii neplăcute.
Și unele plăcute!
Așa e. Unele foarte plăcute.
Dar am văzut lumina și ne-am schimbat.
Ce pofte, mai exact?
- De fapt… - Doamnelor! Aici erați.
Afinele erau otrăvitoare,
dar m-am împiedicat, efectiv, de un dâmb de ierburi și…
Prieteni?
- Ce mult a trecut! - E real?
E un miracol!
Miroase delicios!
Ce?
Ce bine miroase!
Probabil de la oregano. Cred că e și cimbru.
Ești foarte mare.
Încerc să-mi lucrez trunchiul o dată la două zile.
Da. Înțeleg. Trebuie să rămâi.
- Trebuie! - Rămâi, te rog!
Acționează repede. E popular!
Să-l păstreze.
Doamnelor, dați-mi voie să respir.
- Vreau! - Dă-te!
Am văzut prima!
Sunt cam disperate.
Se poartă mai ciudat de când a sosit Colin?
Eu am fost, eu am forțat-o! I-am băgat prostiile de grandoare în cap.
- Klaus. - Știu ce vrei să zici.
E un dezastru. Sunt un dezastru. N-am descătușat nimic.
Amintirile inutile nu-mi dau pace,
stricând totul.
- Klaus. - Nu știu de ce mă gândesc la ea!
- Trebuie să-mi elibereze mintea… - Klaus!
Cum ai găsit-o Veruca în toată Londra?
Am… Doar am…
Nu știu. De ce?
Ceața se ridică, amice, și drumul e aici.
Să intrăm mai adânc.
Vrei să merg în amintire?
Pregătește-te. Începe jocul.
În ultima amintire, te mișcai ca și cum știai unde se află ea!
Ai mai pățit ceva asemănător?
După ce Veruca a fost arestată, am căutat-o.
15 ani n-am găsit nimic.
Până în ziua asta.
Sfârșit, am ajuns la pădure și…
mintea mea s-a… liniștit.
Și apoi, doar am… pășit.
Atunci am găsit-o.
Și cum ai…
Oprește-te!
Știam că e acolo, am…
Nu știu cum.
Klaus? Klausy?
Klaus!
Dar am știut.
Am știut răspunsul.
Klaus, nu pricepi?
Erai conectat la puterea ta, dar nu ți-ai dat seama!
Am… magia frunzelor?
Nu, magia vântului! N-ai văzut-o pentru că e invizibilă.
Pentru că te-ai făcut invizibil.
Te-ai concentrat pe Veruca și ai lăsat în ceață ce te face special.
Colin, e timpul să plecăm.
Încă nu mi-am băut supa.
Dar poate ar trebui…
- Colin! - Ce se petrece?
Ciuperci, ciuperci… Ne-am săturat de ciuperci!
V-am zis că devine ciudat.
Înapoi! E al meu!
Adică… al nostru.
E… E al nostru.
Fetelor, opriți-vă. Acesta e juruit.
Am avut o scăpare. Sunteți bine?
- Are un frate? - Da.
A fost cât p-aci!
Sunt teafăr!
Plecăm.
Și luăm asta!
E corect. Scuză-ne că era să-ți mâncăm flăcăul.
Nu e flăcăul…
Sunt flăcău și fac parte din grupul ăsta,
deci se poate zice că sunt flăcăul tău.
Poți s-o faci. Concentrează-te pe sentimentul care te-a dus la Veruca.
Vântul să curețe ceața și să te ghideze la maeștrii antici.
Dacă ajută, fii o ceașcă de ceai.
Îți iese! Scuze, fără distrageri.
Maeștri antici, sunteți aici?
Dacă mă auziți,
îi chemăm pe făuritorii armelor Tianshang.
E nevoie de puterea voastră încă o dată.
Ce tare e!
Nu aud ce spui.
Trebuie să ajungem acolo? Asta spui?
Regret. Nu am destulă putere.
Râzi de mine?
Respir… Nu pot să respir!
Mai știi când stomacul meu nu chiorăia?
Acum chiorăie!
Ce vi s-a întâmplat?
Hrană. Mâncați!
Colin, nu acum. Nu spune nimic.
Nici mulțumesc că m-ai salvat?
- Bine. - Bine.
Mulțumesc.
- A fost… senzațional. - Scrie o poezie despre asta!
Poate că voi scrie.
Și noi avem vești bune.
Sub îndrumarea mea, Klaus și-a descătușat puterea.
- Bravo! - Bună treabă!
Bravo, ciudatule!
Da. Va mai dura
până îi voi putea readuce pe maeștrii antici.
Ba nu. Maestra Dințoasa ne-a arătat destinația.
Serios?
Dacă nu ai destulă magie,
vom merge undeva unde poți accesa magie.
La vechiul nostru amic, monstrul de piatră.
- Monstru de piatră? - Ce?
Nimic pe lumea asta nu mă poate face să mă întorc la el.
Dacă nu ne întoarcem în monstru,
lumea poate să dispară.
Subtitrarea: Andreea Petrescu