𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skadoosh.
Få kontroll på magen, Po. Alla är hungriga.
Det var inte jag, för en gångs skull.
-Det var säkert den skumma nya typen. -Det var det inte.
-Då var det den andra skumma nya typen. -Tyvärr inte.
Okej, det var jag.
Det där var jag, men inte det förra. Se inte på mig med tvivlande blick.
Kan vi fortsätta nu?
Jag förstår inte vad det är ni vill mig.
Enkelt! De gamla mästarna är kvar inuti elementen,
och elementen finns överallt.
Så om någon kunde ansluta sig till elementen,
skulle denna någon kunna väcka de gamla mästarna ur sin dvala
och förstöra vapnen. Och denna någon är du.
Va?
-Jag har ju inga krafter, har jag sagt. -Eller så har du aldrig hittat dem.
Du har magin i blodet. Du måste bara hitta den, kompis.
Eller så snackar du med fel Dumont, kompis.
Det var Veruca som… Va?
Jag är så hungrig. Förlåt.
Alla verkar vara hungriga och sura. Vi kanske behöver lite R och R.
-Vad är R och R? -Ris och rädisor.
Ska Klaus och jag gå undan lite för att hitta krafterna,
så kan ni fixa lite käk så länge?
Visst, vi ses här sen. Nu är det upp till dig, Klaus Dumont.
Vi löser det, kompis.
Var ligger den närmsta byn? Mamma vill ha krubb.
Inte med Alfies armé efter oss. Vi får hitta mat i skogen.
Nej, jag vill aldrig mer äta mossa.
Jag tror att jag såg lite bär på berget vi gick förbi.
-Skulle det falla dig i smaken? -Ja, så klart. Vi är ju hungriga.
Då så, då löser jag det.
Tjoho!
Vänta lite här nu…
-Vadå? -Jag tror att Colin är kär i dig.
-Kom du på det nu? -Usch! Va? Nej.
Jag förstår inte vad du…
Han pratade om dig under hela resan. Han är besatt.
Jag… Du får det att låta konstigt. Jag vill inte att du flyr.
Undan från min skräckinjagande piratfru!
Bra jobbat, Colin.
Du kanske har skrivit dikter om mig?
Jag tror att jag såg lite bär på berget vi gick förbi.
-Skulle det falla dig i smaken? -Ja, så klart. Vi är ju hungriga.
Då så, då löser jag det.
Tjoho!
Åh nej.
KUNG FU PANDA DRAKRIDDAREN
Då så, benen i kors…
Toppenplats, perfekt.
Mycket bättre. Vi är ensamma och det är helt tyst.
Ja, du hittade en grotta. Fantastiskt. Hur gör man nu?
När jag inte lyckades se mina krafter
visade min andliga guru mästare Oogway
att vägen framåt börjar inom en själv.
Och vad betyder det?
Det betyder att du och jag ska ta oss in i ditt inre.
Till en plats utan störningsmoment. Vi ska ta oss in i…din avgrund.
Ska du in i min hjärna?
Har du testat det här förut?
Nä, men jag har sett Oogway göra det, och nästan ingen blev galen.
Okej, steg ett.
Var en tom tekopp, fylld endast med dig själv.
Va?
Okej. En nybörjare på självförverkligandefronten…
Blunda bara, och lyssna på mig.
Vi ska börja med meditation.
Andas nu, kompis.
-Mår du bra? -Jag växte upp på Londons gator.
Du får ursäkta om jag är kroniskt rosslig.
För varje andetag tar vi oss djupare,
tills vi når tomheten…
Va? Var är jag nånstans?
Det här är ditt innersta väsen.
Ska vi lyckas hitta dina krafter så är det här.
Känner du också den skumma dockkillen?
Hördu, vart ska du?
Va? Var är jag?
-Du skulle ju inte tänka på nåt! -Hur tänker man på ingenting?
Det är bara att sudda bort alla gamla…
Vänta.
Jaha, du drog in oss i ett minne. Klassisk nybörjarmiss.
-Det är lugnt. Vi testar igen. -Minne? Vad menar du med det?
Vänta…
Jag minns ljudet av de där fotstegen. Det är slaktaren Basil! Göm dig!
Kan vi fokusera nu?
Det var hon.
-Det är den dagen. -Vilken dag då?
-Klausy, kolla här! -En mini!
Innan magikerna tog hand om oss bodde min syster och jag på gatan.
Jag minns den här gränden.
Jag minns vad jag sa.
Är du galen, Veruca? Det var slaktaren Basils fickor du länsade!
Jag vet, men titta vad jag fick!
Vi ska inte vara här. Vi skulle till din avgrund.
Ingen kunde hejda oss, för vi hade varandra.
Vi kan inte stanna här.
Varför tog du med mig dit?
Det gjorde jag inte! Du skulle tömma sinnet, inte ta en minnestripp.
Du sa åt mig att vara en tekopp!
För att finna fokus. Vi måste fortsätta försöka.
Det där gör jag inte om. Jag vill inte se henne så där.
När man mediterar kan man råka på lite påträngande tankar och minnen.
Det är sinnet som sprider dimma längs vägen mot ens fulla potential.
Om dimman inte kan skingras, kan man ta sig igenom.
Följ med nu.
Okej då, ett försök till.
Det kan inte vara sant.
Han är ju en sån…torrboll!
Och även om han skulle gilla… Vi har inte tid med sånt här.
Fokusera på uppdraget, inga distr… Vem har ställt ett träd här?!
Är han fortfarande en torrboll?
Jag tycker att han har förändrats. Han försöker hjälpa till.
Jag är Changpu, la la la
Jag älskar svamp, la la la
-Jag älskar svamp, la la la -Jag älskar svamp…
Hej, krigarkvinnor! Vi såg att ni letar mat i vår skog.
Vill ni ta del av vår skörd?
Inte nu igen! Vad gör vi här? Vi ska ju vara i din avgrund.
Det här är kvällen då slaktaren Basil och hans gäng tog Veruca.
Jag behövde leta rätt på henne.
Om du fortsätter bli distraherad kommer vi aldrig att finna din kraft…
Klausy!
De tänkte skicka mig till Australien!
Vänta, hur…?
Vem släppte ut dig? Ner i packlåren med dig.
-Rör oss inte! -Jag ska skicka dig till…
Vem var det?
Jag tror att det var jag…
Hur kan du…?
Jag vet inte. Det bara kändes.
Veruca, du är fantastisk!
Det här kan förändra allt!
Kan det?
Uppdraget, Klaus. Vi måste till din avgrund.
Jag vet, men jag kan inte tömma sinnet, för när allt annat är borta
så har det alltid varit vi två, och nu är hon…
Följ med till vår tillfälliga boplats.
Vad gott det luktar!
Det är vår svampsoppa.
Vi älskar verkligen vår svampsoppa.
Den är så mättande och god, med svamparna…
Ni kan väl slå er ner?
-Alla gamla lockelser är nu bakom oss. -Vad betyder det?
Vår harmoniska skogsgemenskap leddes på villovägar av en falsk profet.
Hon fick oss att göra alla möjliga osmakliga saker.
Och en del smakliga.
Ja, en del var verkligen smakliga…
Men vi har sett ljuset och bättrat oss!
Vad var det för lockelser?
-Jo… -Där är ni ju!
Bären var dödligt giftiga,
men jag bokstavligen snubblade över lite vilda örter, och… Åh!
Vänner?
-Det var så länge sen. -Är han äkta?
Ett mirakel!
Han doftar ljuvligt!
Han luktar så gott!
Det är säkert oreganon. Och det här tror jag är timjan.
Det är så mycket av dig…
Jag försöker träna överkroppen lite varje dag.
Det förstår jag. Du måste stanna hos oss.
-Ja, det måste du! -Stanna hos oss.
-Skynda dig, han är populär. -De kan få honom.
Låt mig få lite luft, tjejer.
-Jag vill ha! -Flytta på er!
-Jag såg det först! -Snälla!
Okej, lite väl desperat…
Började de inte bete sig lite skumt när Colin kom hit?
Jag drev henne till det här. Jag satte storhetsgriller i huvudet på henne.
-Klaus… -Jag vet vad du tänker säga.
Det här är en katastrof. Jag är en katastrof.
Mina dumma, meningslösa minnen bara kommer och förstör allt.
-Klaus! -Jag bara tänker på henne!
-Jag måste rensa mitt sinne, fokusera… -Klaus!
Hur lyckades du hitta Veruca där i London?
Jag… Jag bara…
Jag vet inte. Hurså?
Dimman lättar, kompis. Vi måste följa vägen ännu längre in.
Så nu vill du in i minnet ändå?
Gör dig beredd, amigo. Nu kör vi.
I ditt förra minne var det som om du visste var hon var nånstans.
Har det hänt fler gånger?
När Veruca greps för mordet på sir Alfred så letade jag förgäves i 15 år.
Tills en dag, då jag kom till en skog och mitt sinne liksom tystnade.
Sen bara…gick jag.
Och sen hittade jag henne.
Men hur…?
Stopp där!
Jag visste att hon var där. Jag vet inte hur.
Klaus? Klausy?
Klaus!
Men jag visste.
Svaret bara kom till mig.
Klaus! Förstår du inte?
Du hade redan kontakt med din kraft, men du visste det inte.
Har jag…lövmagi?
Nej, vindmagi! Du såg den inte, för den var osynlig.
För att du osynliggjorde dig själv.
När du satte allt fokus på Veruca kom det som gör dig unik i skymundan.
Colin! Kom nu!
Jag har ju inte ätit min soppa än.
Men vi kanske borde…
-Colin! -Vad händer?
Svamp… Vi är så less på svamp!
Jag sa ju att de var skumma.
Stick! Han är min!
Vår, menar jag! Han är vår.
Backa, tjejer. Han är redan tagen. Det var ett litet snedsteg. Mår alla bra?
-Har han nån bror…? -Det var nära ögat!
Jag mår bra.
Nu går vi.
Och vi tar det här.
Inte mer än rätt. Förlåt för att vi försökte äta din kille.
Han är inte min…
Jag är ju kille och jag är ju en i gänget,
så man kan faktiskt säga att jag är din kille.
Du klarar det här.
Fokusera på känslan som ledde dig till Veruca.
Låt vinden skingra dimman och vägleda dig till de gamla mästarna.
Var en tekopp om det hjälper.
Du gör det! Förlåt, jag ska inte störa.
Gamla mästare, är ni där?
Om ni hör mig, kallar vi på dem som smidde Tianshangvapnen.
Era krafter behövs än en gång.
Det här är så häftigt!
Jag hör inte vad du säger.
Så vi ska dit? Säger du det?
Förlåt, jag är inte stark nog.
Skämtar du med mig?!
Jag får ingen luft!
Minns du när min mage inte kurrade förut?
Nu gör den det.
Var har ni varit?
Mat. Ät.
Inte nu, Colin. Säg ingenting.
Inte ens tack för att du räddade mig?
-Okej då. -Okej.
Tack.
Det var storslaget.
-Skriv en dikt om det. -Kanske det.
Vi har också goda nyheter.
Med min vägledning har Klaus låst upp sin kraft.
-Bra jobbat! -Snyggt, skumma nya typen.
Men det dröjer nog innan jag kan mana fram de gamla mästarna.
Nej, för mästare Långtand visade vart vi ska härnäst.
Gjorde hon?
Om magin vi har inte räcker, behöver vi en plats med mycket magi vi kan använda.
Vår gamle vän stenmonstret!
-Stenmonstret? -Va?
Aldrig i livet att jag går in i det monstret igen.
Om vi inte går in i monstret igen, kanske vi inte har nån värld kvar.
Översättning: Karl Hårding