𝄆 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Skutji.
Jeg kan ikke fokusere med den larm!
Lad den lille fyr fokusere.
-Jeg lavede ingen lyde. -Fint nok.
Så er idéen, at han føler, hvor Den Tabte By er eller…
Tabte By. Det usle sted stjal halvdelen af mit liv.
Po, jeg er stadig med dig,
men hvis Klaus ikke kan finde byen, nå de gamle mestre
eller ødelægge våbnene, hvad gør vi så?
Hvis det kommer så vidt, må vi selv kæmpe mod Alfie.
Det kan jeg ikke.
Jo. Du er skræmmende stærk. Jeg er bange for, hvor stærk du er.
-Du må tro på det. -Det handler ikke om at tro.
Han dræbte mig næsten i Den ældgamle by, og jeg stivnede.
Jeg kan ikke slås mod min bror.
Ikke engang hvis vi virkelig behøvede det?
Slå mig i fjæset.
-Hvad? -Slå mig.
-Hvad? Nej. -Gør det! Slå mig lige her.
Jeg vil ikke slå dig. Du er min bedste ven…
Okay, forstået.
Ligesom De Tidligste Tiders- tegneserierne.
De gamle mestre dukker op, når vi mest har brug for dem.
Vi må bare hen til dem, okay?
Se ikke på mig!
KUNG FU PANDA DRAGERIDDEREN
Hvad var det for en rysten?
Den skal du ikke tage dig af. Kom, jeg behøver din hjælp.
Hvad leder vi efter? Hvad er det for et sted?
Du tilbragte tid med Lulu og hendes venner.
Du ved, hvad de kan finde på.
Hvor tror du, de tager den væsel hen?
Det aner jeg ikke. Jeg har været sammen med dig.
Jeg må vide, hvad de planlægger. Led sammen med mig.
Vent, jeg kan mærke noget!
Følg efter mig!
Efter dig!
Eller ikke.
Nej, denne vej!
Kom, vi vil ikke blive efterbladt.
Fik du den?
Ja, desværre.
Jeg kan løbe hele dagen, så længe der ikke er sne.
Åh, fedt. Bare fedt.
Klaus, kan du bruge dine kræfter i en lige linje?
Jeg bliver svimmel.
Hvordan ved vi, det er en magisk og ikke almindelig vind?
Vi er her.
Hvor er her?
Mange vandrende er gået gennem dette sted,
men ingen har haft deres øjne med.
Et monster af kæmpesten her, en magi, ingen kender mer'.
Handel og mad får vi ej, men vi nægter at gå dens vej,
for vi ved, dette Klippebæst, vil gøre os til en sprød madfest.
Elsker du ikke bare poesi?
Hvem er du?
Dav. Godt brød. Du sagde noget om et Klippebæst?
Først tørrede floden pludselig ud, så begyndte brandene.
Vi løber tør for forsyninger,
og nu har et bæst blokeret vores handelsrute gennem bjergene.
Lyt til Kemanzis historie og hold jer væk.
Kom ikke for tæt på. Bæstet bliver voldeligt.
Fint. Vi skal få den store krabat til at spise os.
-Vil I blive spist? -Nogle af os vil ikke.
Mig og Blad er blevet spist før. Vi er okay.
Rukhmini boede derinde i årevis!
Plejede du at bo derinde? Fortæl din historie.
Held og lykke. Kemanzi, kom så.
Jeg kan finde ud af at flytte den indefra.
Hvis du ikke kommer tilbage, fortæller jeg din historie!
Tricket er at se delikate ud, sådan her.
Se på os, nogle runde, små, lækre snacks.
Po, pas på!
-Han er ikke sulten. -Der er en anden vej ind.
Foden! Jeg sprang ud af den med Wugaotommelen.
Hvad?
Kom af sted.
-Det er spændende! -Det er et ord for det.
Venner, det er, fordi I ikke så delikate ud.
Jeg kan ikke altid bære holdet.
Vent på mig!
Op med dig. Vi er der næsten.
Jep, Klipsen. Jeg er tilbage.
Den kender dig.
Kom!
Wow. Kan I mærke energien forandre sig?
Det er lugten af vådt mos. Væn dig til den.
Det er så… fascinerende.
Var du fanget her?
Alle de spildte år.
Årtier jeg kunne have tilbragt med mine nærmeste.
Rolig nu! Pisken er væk, så de er magtesløse.
-Ingen magt? -Ja, det vidste jeg godt.
Som jeg sagde: jo før, jo bedre.
Tid til at hidkalde gamle mestre.
Var det det?
-Ja, var det det? -Energien er ikke stærk nok her.
-Jeg må have mere. -End i det magiske monster?
-Du hjælper ikke. -Du hjælper ikke.
-Jeg ved, hvor vi skal hen.
Stedet, hvor Langtand først skjulte pisken, og hvor jeg mødte jer.
Hele vejen deroppe
ved De tabtes statue.
Jeg kan flyve, men hvordan kommer I over den her?
Ja, sidst vi var her brugte vi lianer til at komme over.
Ja, det var min idé.
Måske kan vi finde en anden vej over?
Nej, der er ingen anden vej.
Det er tid til at forlade det her mugne hul.
Nøj, se der. Vi kan fortsætte.
Tak, fordi du smed os et fabelagtigt ben, univers!
Kom.
Typisk mit held.
Rukhmini, det er dine mosvenner.
Har du lavet dem? De er søde.
De var mine plageånder, da jeg var fanget i dette dumme,
idiotiske, håbløse skrummel.
Hvad laver det?
Det gør ingenting. Det er en stenbunke, der ikke kan tænke.
-Jeg tror, du sårer det. -Det har ikke følelser.
Rukhmini, hold op.
-Måske skal du undskylde. -Fint. Undskyld.
Sig det, som om du mener det.
Jeg mente ikke noget af det. Jeg lavede sjov.
Tag det roligt.
Et rent tilfælde.
Fornærm ikke byen, men få os hen til statuen.
Hvis noget sted har lidt ekstra magi at tappe, så må det være her.
De tabtes statue.
Lad os få det overstået.
Virker det?
Hvem vækker De store mestre fra deres søvn?
De gamle mestre!
Intet ondt ment. Altså gamle for os, men I ser godt ud.
Hej. Dragemesteren Po her. Det er en ære. Jeg har mange spørgsmål.
Dragemester? Skulle du ikke være Pandamester?
Det har jeg aldrig tænkt på.
-Po. -Ja.
-Senere. -Ja, prioriteter. Så dårlig nyhed først.
Husker I, Tianshangvåbnene, I lavede og prøvede at skjule for evigt?
Nå, men…
Igen ingenting.
Jeg har al magt i verden, og de er stadig…
Hvad er det?
Det er bare en nudelreklame.
Køb to, få den tredje til halv pris.
Langtand.
De gamle mestre vender tilbage.
Du… Du valgte hendes side.
Vær ikke latterlig. I er mine børn, jeg vælger ikke side.
-Lav te, mor. -Alfie, nu er du latterlig…
Slip mig fri, dit bæst.
De gamle mestre.
Foruroligende. Våbnene blev ikke skabt til at holde kontinenter sammen.
Din bror presser elementerne. Planeten kan blive splittet ad.
Taler du om hele planeten?
Så mange generationer er gået,
men stadigvæk plager vores dårlige beslutninger os.
Jeg vidste, vi skulle have skudt dem ud i rummet.
-Planen slog fejl. -Vi gjorde, hvad vi var nødt til.
-Det sagde du i hvert fald. -Rigtig fint.
Kan I ødelægge våbnene?
Elementerne, vi hidkaldte for at lave dem, kan være nok til at ødelægge dem.
Ja! Problemet er løst.
Men…
Alle fire skal gøre det.
Vi har brug for Mester Mastodont.
Det er et nyt problem.
Jeg mister dem.
Befri Mastodont, så ødelægger vi våbnene en gang for alle.
Undskyld, jeg kunne ikke holde det.
Det er bare perfekt!
Blad, vent.
Kom nu, Blad. Vent!
Vi kan finde ud af det her.
Synd med jeres mission.
Hvad sagde jeg? Endnu mere spild af tid.
Det er ikke spild.
Jeg søgte en historie for at flytte monstret, og jeg fandt den.
Din.
Gør dig selv en tjeneste og kom så langt væk fra det som muligt.
Du kan flytte det.
Jeg beder dig! For mit folk!
Hallo, Klipsen!
Op med dig!
Hvad sagde jeg?
Det virkede.
Mor.
Mor!
Se bare. Din tid derinde var ikke spildt.
-De gjorde det! -Vores landsby er reddet.
Kalder den tingest dig for mor?
Tyven, fanget i klippens trange kår.
Livet svandt bort på hendes gamle år.
Tredive år i isolation,
men hun godtog aldrig sin situation.
Da skæbnen sendte hende tilbage, kløede hun på trods svære dage.
Bjergene delte sig, som på klem, for trods sin trygt, stod hun modigt frem.
Det var smukt.
Det anede jeg ikke. Du er den stærkeste, jeg kender.
En klog person fortalte mig engang,
at nogle gange er den eneste vej ud igennem.
Jeg har sagt, at jeg ikke kan kæmpe mod min bror.
Ligesom du ikke kunne kæmpe mod mig.
Av!
Hvad var det?
Du er min bedste ven. Alfie er din bror.
Du må kæmpe mod ham for at redde verden.
-Vi har talt om det. Jeg kan ikke… -Bare hør på mig.
Alfie skal bruge fem våben for at kontrollere Den gamle hær.
Hvis vi bare tager et våben væk,
kommer Mastodont fri, og de gamle mestre…
…kan ødelægge våbnene!
Vi må sende en besked til min far.
Jeg leverer beskeden.
I behøver jeres venner.
Den eneste vej ud…
er igennem.
TIL MINDE OM WILL RUZICKA
Tekster af: Jacob Jensen