BŘEZEN 1979 MIDDLETOWN, PENSYLVÁNIE
Evakuace. Prosím, zůstaňte uvnitř se zavřenými okny.
Zdá se ti něco?
O čem se ti zdá?
O elektrárně Three Mile Island.
DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Seděl jsem a přemýšlel jsem o tom ještě roky potom.
A jak to, že i po čtyřiceti letech to bude ošklivá vzpomínka.
Byl to první krok jaderné noční můry,
porucha jaderné elektrárny v Pensylvánii.
Pensylvánský Middletown je dnes jako na trní.
Dálnice jsou zacpané, i telefonní linky.
Nehoda elektrárny Three Mile Island v roce 1979
byla tou nejhorší jadernou nehodou na americké půdě.
Pracovníci elektrárny tvrdí, že nehoda není vážná.
Chtěli skrýt informace před veřejností.
Společnost neodpovídala na důležité otázky.
A chtěli zakrýt fakta.
Kolik radioaktivity už z elektrárny uniklo?
Zůstaňte uvnitř.
Zavřete všechna okna a dveře.
Ale svět potřebuje vědět, co se stalo v Three Mile Island.
A o čem se ti zdá?
Lidi se stěhujou a je tam spousta aut.
A pak najednou…
to vybuchlo.
„ATOMOVÁ“ BOMBA V JAPONSKU
Je to hrozná zodpovědnost, která přešla na nás.
Jaderné elektrárny pro mírové účely.
Jaderná energie dělá zázraky,
poskytuje šťastnější svět celému lidstvu.
Je to budoucnost energie nebo recept na jadernou katastrofu?
PENSYLVÁNIE
Elektrárna Three Mile Island byla přímo naproti mému domovu.
Oddělovala ji jen voda,
koleje
a dvouproudová silnice.
Prostě byla tak nějak součástí komunity.
Oblast Middletown byla ideálním místem pro stavbu této jaderné elektrárny,
protože je tam řeka Susquehanna,
která poskytuje dostatek vody pro chlazení.
První blok spustili v roce 1974,
a na druhý v prosinci 1978.
Druhý reaktor Three Mile Island
zapojili do přenosové soustavy před třemi měsíci.
Když se stavěly chladicí věže, představovalo to v komunitě pokrok.
Byla jsem šťastná žena v domácnosti.
Vedla jsem malý podnik, hlídání dětí.
Můj manžel pracoval na železnici.
Na věže bylo vidět z kuchyně,
ale netušila jsem, co je to jaderná energie.
Jaderná elektrárna je jako velká konvice na čaj.
Jaderné palivo a řetězová reakce produkují teplo.
Horko mění vodu na páru. Pára hýbe turbínami.
Turbíny vyrábějí elektřinu.
Jaderná energie byla propagována jako ta nejlepší věc.
Měla přinést práci a být tak levná.
Nepřemýšleli jsme o radiaci ani o nebezpečích nebo tak.
Nikdy mě to ani nenapadlo.
Pro komunitu jako ta naše,
co pociťovala negativní dopady úpadku uhelného průmyslu,
najednou přišel nový průmysl,
který zaměstnával hodně lidí a platil dobře…
Momentálně dochází k nedostatku paliva
pro auta v celé zemi.
Závislost na zahraniční ropě ohrožuje naši ekonomickou nezávislost.
Když se podíváte na dění na národní úrovni, jádro se zdá řešením.
Toto je síla a příslib atomu.
Když běžely reklamy na jaderné elektrárny,
byly příslibem zítřka.
Nikdo nepodporoval jádro jako já.
Jo, pracoval jsem v elektrárnách v celé zemi,
a skončil v elektrárně v Michiganu, která byla stejná jako Three Mile Island.
Všechny jaderné elektrárny jsou navrženy, aby udržely reaktor v chladu.
A když vznikne nehoda, obsluha
si jen odpíchne a jde domů
a elektrárna bude v bezpečí.
V důsledku toho v celém odvětví panoval jeden způsob uvažování.
„Velká nehoda se nikdy nemůže stát.“
A já tomu věřil.
Ale mýlil jsem se.
03:59
04:00 28. BŘEZNA 1979
ŘÍDICÍ MÍSTNOST 2. BLOKU
Z osobní zkušenosti vím,
že ve čtyři ráno je ta nejhorší možná denní doba.
Snažíte se zůstat vzhůru, a je jedno, jak jste odhodlaní.
Takže pracovníci tam seděli v klídku a pohodě.
A najednou bum.
Všechny alarmy spustily najednou.
Máme poruchu turbíny, reaktor je odpojený.
Čerpadla chladiva v provozu.
A operátoři najednou říkají: „Co se tu sakra děje?“
Nemáme žádnou nouzovou vodu.
Přes hodinu fungovali na základě odhadů.
Kompenzátor objemu hlásí, že je moc plný.
V té době už teplota v reaktoru stoupala,
i když hladina vody ukazovala, že je plný stav.
Vypněte čerpadla s chladivem.
Takže se rozhodli vypnout čerpadlo, které údajně zvyšovalo hladinu vody,
ale nebylo to tak.
Chlazení reaktoru se nikdy nevypíná.
Ten reaktor potřebovali zchladit.
Nevěděli, co se děje, a vyděsilo je to.
Volali mi kolem páté ráno.
Bylo mi řečeno, že druhý blok byl vypnutý
a že dozorce chtěl, abych ihned přijel do elektrárny.
Pracoval jsem na Three Mile Island od prvního otevření prvního bloku,
ale druhý blok fungoval jen asi tři měsíce.
Takže jsem nevěděl, co mám čekat.
05:32
V té době se operátoři v řídicí místnosti
snažili analyzovat toky, tlaky, teploty.
A jedním z hlavních problémů bylo,
že do systému neproudí žádná čerstvá voda.
Přes jádro neproudil žádný proud,
takže tam voda dál seděla a ohřívala se.
A konečně, vedoucí směny zjistil, že pojistný ventil je otevřený,
a uniká z něj pára.
To je ten problém.
V jednom okamžiku během nehody
se otevře pojistný ventil, který uvolní tlak.
Ten ventil zůstal otevřený.
Voda už neobíhá uvnitř jádra
a za žádných okolností
nesmí hladina vody klesnout pod úroveň jádra,
protože se tak snadno vymkne kontrole.
05:58
Zavřeme ventil a zaměříme se na reaktor.
To zastavilo zhoršování situace,
ale v té době se už reaktor přehříval.
Jak teplota stoupá, jádro se roztaví
a vytvoří soběstačnou jadernou reakci.
Extrémně radioaktivní, velmi nebezpečnou.
V tu chvíli jde o zcela nezmapované území.
Teplota uvnitř reaktoru stoupala,
což naznačuje možnost roztavení jádra.
Slyšela jsem, jak se z elektrárny ozvala velmi hlasitá rána,
něco takového jsem nikdy neslyšela.
V tomhle domě jsem vyrůstala.
Autobusová zastávka je tady na rohu příjezdovky.
Takže to bylo přímo odtamtud.
Jako šestiletá jsem to nechápala,
ale říkala jsem si: „Proč ten zvuk slyšíme? Co to bylo?“
A všichni říkali, abych zůstala klidná.
Že všechno bude v pořádku.
Tak jsem šla ven a čekala, až přijede autobus do školy,
ale bála jsem se.
Vůbec jsem netušila, co se děje přes ulici.
06:57
Asi ve chvíli, kdy jsem sledoval radiační monitorovací systém,
jsem zaslechl radiační alarm.
Okamžitě jsem šel chodbou k budově reaktoru.
Doprovodili mě dva technici,
abychom zjistili, co se děje.
BUDOVA S PALIVEM 60 METRŮ OD KONTEJNMENTU
Nebylo nic, co bychom mohli snadno identifikovat jako příčinu radiace.
Ale velmi rychle jsem si všiml nárůstu naměřených hodnot
a nad námi vedly nechráněné vzorkovací linky vody,
která tekla z reaktoru druhého bloku.
Byly vysoce radioaktivní.
V tu chvíli mi došlo, že na druhém bloku máme velký problém.
Okamžitě jsme opustili oblast.
Jeden z techniků vběhl do pomocné budovy druhého bloku,
aby ji evakuoval.
A já běžel do kanceláře a použil jsem pager.
Stav paliva se rychle zhoršuje. Vyhlaste stav nouze.
07:24
Tady Mike Pinzac z redakce KBO.
Pracovníci firmy Met-Ed museli zavřít
druhý blok elektrárny Three Mile Island,
protože došlo k nehodě v turbíně elektrárny.
Úředníci říkají, že veřejnosti nehrozí žádné nebezpečí
a situace je pod kontrolou.
Byl jsem v posteli, zazvonil telefon, byl to guvernér Thornburgh.
Řekl, „Critchi, v Three Mile Island je nějaký problém.“
Já na to: „Guvernére, co je to Three Mile Island?“
Sotva jsme si na tu pozici zvykli.
Do úřadu jsme nastoupili před 72 dny,
takže to pro nás byl docela šok,
protože jsme nic takového nečekali.
Po prvních třech čtyřech minutách tiskové…
Bylo jen velmi málo informací, kromě toho, že došlo k incidentu.
Začali jsme telefonovat do Metropolitan Edison,
společnosti, které patří reaktor. „Co se stalo? Co to znamená?“
Na základě toho, co jsme slyšeli od Met-Ed, bylo vše stabilní,
nebylo to nic vážného.
Nedostávali jsme moc informací,
ale říkali, že vědí, co dělají
a že všechno je pod kontrolou.
10:55
Informovala nás společnost Metropolitan Edison,
že došlo k incidentu na 2. bloku elektrárny Three Mile Island.
Všechno je pod kontrolou.
Nedošlo k ohrožení zdraví a bezpečnosti veřejnosti.
Metropolitan Edison neustále
monitoruje vzduch v okolí elektrárny, od chvíle incidentu.
Nebylo zaznamenáno žádné zvýšení radiace.
Jak jste zjistili radiaci?
Jak poznáte, které oblasti jsou kontaminované?
- Bille, můžeš… - No…
Kdo je to?
Jaderný inženýr s MŽP.
Metropolitan Edison ihned poslala lidi do elektrárny
a do Goldsboro,
protože vítr foukal tím směrem, aby naměřili hodnoty.
Před touto konferencí naměřili
malé množství radioaktivního jódu na zemi.
- Cože? - Radioaktivní jód na zemi.
Jód.
Byli jsme překvapení.
To byl první okamžik,
kdy někdo řekl, že došlo k uvolnění radiace.
Byl jsem naštvaný,
protože jsem tam předstoupil
a v podstatě přísahal, že s Three Mile Island je vše v pořádku.
Kde je personál,
který je zodpovědný za sledování atmosféry?
Čeká na nás v kanceláři.
Proč nejsou v elektrárně?
Protože spoléháme na přístroje firmy.
Jsem zmatená. Věříte tomu, co vám řeknou?
Ano.
Lidé v komunitě byli nespokojení,
protože někteří sousedé měli policejní vysílačky.
A volala mi sousedka Paula
a řekla mi, že lidé mluví o tom,
že na ostrově došlo k nehodě.
A já řekla: „Určitě?
Třeba nepochopili, co se děje?“
Řekla: „Ne, zavolali tam policii
a možná i hasiče.“
Moje děti šly do školy.
Moje malá si hrála venku.
A řekli nám, že všechno je pod kontrolou.
A já jim věřila.
Nebyl důvod, abych nevěřila.
A tehdy jsme viděli přijíždět
novináře, kteří měli spousty otázek.
Říkám si, co se tam dole děje?
Volali mi z Rolling Stone,
jestli chci pokrýt nehodu na Three Mile Island.
Řekl jsem „No skvělé. Fantastické.“
Bylo mi 25 a byla to velká příležitost.
Lidé byli vyděšení možným nebezpečím jaderné energie.
Protože v tu dobu
všichni slýchali příběhy o Čínském syndromu,
který byl velkým filmem té doby, a měl premiéru 12 dní před tím.
Čínský syndrom.
Dnes už jen hrstka lidí ví, co to znamená, a mají strach.
Nyní, ve všech kinech.
Film předpovídal paralelu události v Three Mile Island.
To bylo naprosto děsivé.
- Co je, výpadek turbíny? - Jo.
Ten film byl o jaderné elektrárně,
kde nehoda způsobila doslova takzvaný čínský syndrom.
Je-li to skutečně pravda, tak nám hrozil čínský syndrom.
Cože?
Pokud je jádro z jakéhokoli důvodu odkryto,
palivo se během několika minut zahřeje mimo toleranci tepla jádra,
a roztaví dno elektrárny, teoreticky proteče až do Číny.
Ale vystřelí do atmosféry a vypustí radioaktivní mračna.
Oblast velikosti Pensylvánie bude neobyvatelná.
To, že jsme v Pensylvánii
v jaderné elektrárně, a tohle se děje,
lidé nechápali, že podobnost je čistě náhodná.
Ten film byl proroctvím.
A vnesl do lidového jazyka koncept roztavení jádra.
Koncept, že reaktor je potenciálně nestabilní.
Nikdy před tím to lidé neslyšeli.
Když šel do kin Čínský syndrom,
z jaderného průmyslu se ozýval nesouhlas,
tohle se přece nemohlo stát.
A do 12 dnů lidé zjistili, že může.
13:50
V kontrolní místnosti se ozvalo velké bouchnutí.
A zároveň v kontejnmentu vystřelil tlak,
ale hned zase klesl.
Nepochopili jsme, co to je.
Ale první reakcí bylo zjistit,
zda neselhalo nějaké zařízení uvnitř kontejnmentu.
Rychlá kontrola obsluhy zjistila, že všechno funguje normálně.
„Nemá smysl se toho teď obávat. Pojďme dál.“
Během příští hodiny se do kontrolní místnosti dostávala radioaktivita.
Všechno se jen zhoršovalo.
Lidé museli nosit masku,
protože tu byla vyšší kontaminace bóru.
To byl průser v řídicí místnosti.
V tu chvíli mě trápila jediná otázka.
„Vypouštíme radiaci do široké veřejnosti?“
Neměli jsme ani ponětí.
Záření bylo zaznamenáno až 25 kilometrů od Three Mile Island,
ale federální vyšetřovatelé tvrdí,
že tato úroveň neohrožuje lidské zdraví.
Úředníci se obávají, že vyšší množství
naměřené u severní brány by mohlo být nebezpečné.
Proč došlo ke zpoždění při informování lidí, že je problém?
VP MET-ED
Nemyslím, že došlo…
Stalo se to ve čtyři, v devět to oznámili.
Myslím, že veřejnost nikdy nebyla v nebezpečí
během tranzitu, který jsme ráno zažili.
Z toho, co jsme viděli, je bezpečnost elektrárny dostačující.
Používáme velmi citlivé přístroje, které monitorují úroveň radiace
a v tu chvíli
jsme nic neviděli.
Uspořádali jsme schůzku v mé kanceláři
s lidmi z Metropolitan Edison a s panem Herbeinem.
A byla to nepříjemná schůzka.
Řekl jsem: „Co se to tu děje?“
A odpověď byla: „Jo, vypouštíme radioaktivitu.“
„Proč jsi nám to neřekl?“
A on: „Nikdo se mě neptal.“
To mě šokovalo. Byl jsem naprosto šokovaný.
Jako by ten člověk řekl: „Tohle je naše věc, ne tvoje.“
Od té chvíle jsme věděli, že nejsou spolehlivým zdrojem informací.
16:34
Máme nové informace
z jaderné elektrárny Three Mile Island.
Situace je složitější, než jak společnost vysvětlovala.
Úředníci Met-Ed tvrdí, že nejde o vážnou nehodu,
ale přiznávají, že do prostředí unikla radiace.
Jak nebezpečné to podle společnosti bylo?
STAROSTA MĚSTA MIDDLETOWN
Ujišťovali mě, že se nemáme čeho obávat.
Jste s tou odpovědí spokojený?
Dostaneme lepší odpovědi.
Myslíte, že je třeba začít s evakuací té oblasti?
Ne, není.
Když jsem přišla domů,
sledovala jsem v telce, co se dělo
přímo v ulici, kde jsme bydleli.
Pamatuju si, jak mluvili o radiaci.
Radioaktivní pára unikla do atmosféry a byla detekována.
Nechápala jsem to,
ale vysvětlovali mi, že mi to může ublížit.
Máte tam svou rodinu a všechno, co milujete…
Chceme skutečné odpovědi.
A chceme vědět, co nás čeká v budoucnosti.
Pořád je třeba zodpovědět otázky.
Co způsobilo tu nehodu?
A jak dlouho bude jaderný reaktor mimo provoz?
Příčinu zjistíme až po pominutí nebezpečí.
Zásadním problémem je stabilizace elektrárny,
protože situace může být mnohem horší.
V řídicí místnosti si lidé museli nasadit respirátor,
dokud se alarm nevypnul.
20:00
Na základě měření radiace nám chvíli trvalo,
než jsme přestali nasazovat respirátory.
Ale všem šlo hlavně o jedno.
„Jak dosáhneme stability?“
Ukázalo se, že musíme zprovoznit
alespoň jedno čerpadlo s chladivem reaktoru.
Bylo hlavním zdrojem cirkulace vody v jádře.
Ale obávali jsme se, abychom nezničili čerpadlo,
a tím nezpůsobili větší poškození, než kdybychom to nechali být.
Řídicí místnost připravila test.
Čerpadlo bylo zapnuté, což do jádra tlačilo proud vody.
A v řídicí místnosti se všem ulevilo,
když se tlak začal vracet k normálu
a to byla první známka návratu stability.
V podstatě to zastaví devastaci, která se v tu chvíli děje.
Během noci kontrolovaly desítky zaměstnanců vzorky vzduchu
poblíž místa nehody Three Mile Island.
Vzorky vzduchu vně kontejneru nebyly smrtící?
Ne. Nebyly smrtelné. Promiňte, musím jet.
Máte strach z radiace?
Ne, vůbec ne. Musím jet, promiňte.
Radiace mimo elektrárnu je nízká…
PRESIDENT MET-ED
…a nikoho z této oblasti neohrožuje.
Mějte na paměti, že v této zemi máme v provozu 72 jaderných reaktorů.
Některé jsou v provozu od roku 1974,
a ani jeden člověk nebyl nikdy zraněn, a to je podle mě důležité.
Žádná technologie, se kterou se člověk kdy setkal
od prvního použití ohně,
nemůže tvrdit to samé.
2. DEN 29. BŘEZNA 1979
Ráno v den nehody jsem dorazil do elektrárny
o 30 hodin později jsem tam pořád byl.
Nevěděli jsme přesně, v jakém stavu je palivo.
Bylo jádro odkryté? Došlo k poškození jádra?
Proto jsme potřebovali vzorek boru.
Bor byl v primárním systému velmi důležitý,
protože bór řídil reakci v nádobě reaktoru.
Takže jsme se museli ujistit, že v systému je dost bóru,
aby se reaktor úplně vypnul.
Neptali se, zda je tu dobrovolník.
Ed předstoupil. Byl to jeden z mých techniků.
Byli jsme obezřetní, aby nedošlo k úniku radiace
a kontaktu s lidmi, kteří tam šli.
Měli jsme vše předem dohodnuté, jak se to bude dělat,
kdo udělá co, žádné lelkování a ztráta energie.
Šli to dělat ti správní.
CHEMICKÁ LABORATOŘ BUDOVA S PALIVEM
Byly tam nedopsané zprávy, nedopité kávy.
Nakousnuté sendviče.
Jako by došlo k nanebevzetí.
Některé měřiče spustily poplach.
Umlčeli jsme je.
Dozimetr ohromně poskočil nahoru.
To nám rozhodně dělalo starosti.
Víte, doma máte lidi, kteří na vás závisí.
Rozhodli jsme se, že vezmeme vzorek
a uděláme to rychle.
A v tu chvíli jsem se dost…
kontaminoval.
Každý týden máte povolenou dávku 0,3 remů.
Když mi zčervenal odznak, bylo tam 2,8 remů.
Skoro stokrát víc, než můžete mít.
Hodiny jsem byl ve sprše, abych se zbavil té kontaminace.
A moc to nefungovalo.
Po příchodu domů jsem byl stále kontaminovaný.
Nechtěl jsem se dotýkat dětí.
Ale…
Promiňte.
Pořád se jen dohaduje, jak moc byl radiaci vystaven.
Měli bychom ho odměnit,
protože to udělal dobrovolně.
A jejich vzorek potvrdil, že koncentrace boru je nízká.
Elektrárna nebyla stabilní.
Během dneška bylo uvnitř elektrárny horko a radioaktivita.
Byla milionkrát větší než obvykle.
Elektrárna se neochlazuje tak rychle,
jak by se normálně očekávalo.
Bylo alarmující zjistit, jak nebezpečné to je.
Ale také jsme dostávali tak protichůdné informace.
A nemohla jsem uvěřit, že do našeho městečka přišlo
tolik novinářů z celého světa.
Spousta z nich si myslela to, co já:
„Neříkají nám pravdu.“ Anebo ne celou pravdu.
Do druhého dne
si lidé uvědomili, že tiskovky jsou k ničemu.
Říkáte, že čínský syndrom není možný?
Říkám, že u nás není možný čínský syndrom,
s událostmi, které se odehrály v Three Mile Island.
A v tu chvíli se ze všech stali investigativní reportéři.
Proč by měla veřejnost věřit že se něco takového už nestane?
Chtěli po nich jít.
Jak dlouho bylo jádro odkryté?
To nevíme.
Tak z jaké pravomoci nám tvrdíte,
že nemohlo dojít k ničemu horšímu?
Neexistují žádné záruky.
Nemůžeme zaručit, že vás zítra nezasáhne meteorit.
A pokud by se objevily bezpečnostní závady,
je tu NRC, regulační úřad pro jadernou bezpečnost, a ten by zasáhl,
aby se to okamžitě napravilo, jinak by tu elektrárnu zavřeli.
REGULAČNÍ ÚŘAD PRO JADERNOU BEZPEČNOST USA
V době nehody Three Mile Island
jsem byl v ústředí NRC ve Washingtonu.
A úkolem tohoto úřadu
bylo dohlížet na jaderný průmysl,
aby bylo zachováno veřejné zdraví a bezpečnost.
NRC celou situaci sleduje
ve svém sídle ve Washingtonu.
Věděli jsme, že vně elektrárny je radiace,
ale kvůli prvním dvěma dnům
a řetězci nedokonalé komunikace
a s neúplnými informacemi
toho lidé moc nevěděli.
Pracovníci říkali, že úroveň radiace ještě není nebezpečná.
Členové Kongresu jsou kvůli té nehodě rozčilení,
bojí se, že by k tomu mohlo dojít i v jejich oblasti.
Dnes bylo slyšení.
SLYŠENÍ NRC
Věděli jsme, že je to velmi vážné, ale kvůli mediálnímu šílenství
došlo k dezinformacím a nepochopení.
Všechno se může zbláznit.
Byli jsme blízko roztavení jádra, čínskému syndromu?
Mohlo se to stát?
To si nemyslím. Ani jsme se tomu nepřiblížili.
Lidé viděli film Čínský syndrom.
A hned se jim vybavila scéna s Jane Fondou,
ale to s realitou vůbec nesouviselo.
Pojďme se zaměřit na jadernou energii, která téměř…
Takže komunita se neměla čeho bát.
NRC řekla kongresovému výboru,
že nebezpečí pro veřejnost nikdy nebylo vážné.
To by mohlo velmi uškodit jadernému průmyslu,
coby funkčnímu zdroji energie v budoucnu.
Carterova vláda vkládala do jaderné energie značnou naději,
aby vyřešila energetický nedostatek nadcházejících let.
Vyvstává otázka,
co se stane s mírnějším využíváním atomu?
22:00
Bylo deset večer, byl jsem v kanceláři.
Zazvonil telefon.
Byl to jeden z inspektorů NRC, které jsem během dne potkal.
„Volám z pokoje motelu.“
„Prosím, nepoužívejte mé jméno, ale chci, abyste věděl,
že si myslím, že vám dali mírně zavádějící informace o tom,
co se v elektrárně děje.“
„Ve skutečnosti je to mnohem horší, než vám říkali.“
„Došlo k mnohem vážnějšímu poškození jádra,
a následky mohou být velmi dlouhodobé.“
„Měsíce, ne-li roky.“
A zavěsil.
Tím vyslovil to, co se stalo následně,
protože jsme začali pochybovat o tom, že pracovníci NRC, co tam přijeli,
k nám byli upřímní.
3. DEN 30. BŘEZNA 1979
Radiace v samotné elektrárně je podle
úředníků Metropolitan Edison, pracovníků
a členů komise NRC
extrémně vysoká.
To znamená uvnitř zařízení.
A potvrzují, že únik radioaktivních plynů pokračuje.
V nedaleké dodávce
vědci analyzovali záření ze vzduchu, vody a vegetace.
V tuto chvíli, po třech dnech,
dochází k nárůstu radiace, která proniká k veřejnosti
a časem stoupá.
Dost, aby způsobovala obavy.
Úrovně radiace před elektrárnou
nejsou podle vládních činitelů vyšší než zubařský rentgen,
což podle nich ospravedlňuje rozhodnutí neevakuovat okolí.
Bylo úkolem NRC, aby vydala doporučení v případě potřeby evakuace.
Takže vyhlížíme nějaký okamžik,
nebo důležitou událost, která by vyžadovala evakuaci.
V tu chvíli jsem provedl analýzu
na základě těchto odhadů pro únik mimo elektrárnu.
Došel jsem k 1 200 milirem za hodinu, což by bylo extrémně vysoké.
Ale když je hladina tak vysoká, může to být důvod k evakuaci.
08:01 40 METRŮ NAD CHLADICÍMI VĚŽEMI
Stoupá.
Nahoru!
V oblaku plynu byly detekovány úrovně až 1 200 milirem za hodinu.
Byl jsem v šoku.
Vrtulník hlásil 1 200 milirem za hodinu
a atmosféra v místnosti se změnila.
Met-Ed nesouhlasí s tvrzením, že se reaktor vymkl kontrole.
V ústředí ve Washingtonu se vedla debata:
„Je ta evakuace opravdu nutná?“
Pokud evakuujete, města, podniky,
a domy jsou nechráněné, opuštěné.
Mohlo by dojít k rozsáhlému drancování.
I při plánované evakuaci přicházejí o život lidé,
děti v inkubátorech, staří lidé a lidé na přístrojích. Dějí se nehody.
Dobře, máme zprávu…
…evakuaci.
Ahoj, šéfe.
Dělalo nám to starosti, museli jsme vymyslet,
co můžeme říct veřejnosti.
Dnes se v kanceláři guvernéra v Pensylvánii uvažovalo
o možné evakuaci téměř 1 000 000 lidí,
kteří žijí v Harrisburgu, dalších městech, vesnicích a farmách v okolí.
Volali mi.
„Co tam děláš? Musíš odtamtud zmizet!“
Viceprezident Metropolitan Edison říká:
„Obyvatelé se nemají čeho bát.“
Byla jsem naštvaná při pomyšlení,
že se nebudu moct rozhodovat podle toho, co se děje.
Všechno, co máme rádi, je přímo pod těma věžema.
Lidé v okruhu 10 kilometrů od Three Miles Island
jsou v pohotovosti
kvůli možnosti nařízení evakuace.
Bylo děsivě ticho.
Ale pak jste viděli hasiče nebo policisty,
kteří nám dávali protichůdné informace.
Zavřete všechna okna a dveře!
„Když bydlíte v cihlovém domě, nechte otevřená okna“
a pak řekli „Zavřete okna“.
Nejdřív veřejnost znervózňovali, pak ji zase uklidňovali.
Říkali „Možná utíkejte.“ A pak „Nemusíte utíkat.“
V tuto chvíli není nařízená evakuace.
Jenom všechny lidi, kteří tam žili, naprosto zmátli.
Je to mnohem horší, než nám říkají. Typické lži.
Měli by ty jaderné elektrárny zavřít.
Co když ti teď řeknou pravdu?
Něco musejí zakrývat.
A najednou…
spustila siréna a nepřestala.
Vůbec nikdo netušil, co se děje.
V tu chvíli se guvernér Thornburgh ptal NRC,
jestli je třeba evakuovat.
Mluví ke skupině…
Ale uvnitř úřadu pro jadernou bezpečnost panovaly neshody,
zda dělají správná rozhodnutí.
Upřímně řečeno, žádná elektrárna nebyla v takovém stavu,
nebyla v tomto stavu testovaná ani analyzovaná.
Myslím, že bychom měli stěhovat lidi.
Ale zatím ne, myslím…
Měli dva dny na přípravy a měli strach.
Vláda, NRC,
a pracovníci elektrárny hráli ruskou ruletu.
Budoucnost jaderné energie
a životy milionů lidí závisely na stavu toho reaktoru.
Už nevím, co v tuto chvíli chráníme.
Myslím, že bychom měli stěhovat lidi.
Překlad titulků: Alena Novotná