‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- מרץ 1983, ארבע שנים אחרי התאונה -‬
‫כבר עברתי חוויות מפחידות בחיי.‬
‫הפעם ההיא הייתה המפחידה מכולן.‬
‫כשדוחקים אותך לפינה,‬
‫אין לך ברירה אלא לתקוף בכל הכוח.‬
‫לכן קיבלתי את ההחלטות שקיבלתי.‬
‫אחרי כל מה שקרה לי בת'רי מייל איילנד,‬ ‫הייתי משוכנע שלתחנת הכוח יש פוטנציאל‬
‫לגרום לתרחיש תאונה נוסף‬
‫שלא רק יהרוס את תעשיית הגרעין,‬ ‫אלא עלול להרוס חיי אדם.‬
‫מיליוני בני אדם היו בסכנת חיים.‬
‫אני גר במזרח טקסס.‬
‫גדלתי במדינת מיזורי בתקופת מלחמת וייטנאם.‬
‫וכמו כל הצעירים באותם ימים,‬
‫- ריק פארקס, מפעיל בתחנת הכוח -‬
‫ידעתי שיגייסו אותי.‬
‫ואכן, ערב אחד אשתי ישבה ליד השולחן,‬
‫ויכולתי לראות שהיא בכתה,‬
‫והיא מסרה לי את צו הגיוס.‬
‫אז יצאתי למוחרת בבוקר‬
‫לבסיס הקליטה והמיון של חיל הים.‬
‫אבל המסלול הזמין היחיד היה תוכנית‬ ‫הצי הגרעיני, שהייתה כרוכה בשש שנות שירות.‬
‫אז הלכתי על זה.‬
‫בששת החודשים הבאים תשהו‬ ‫במתקן אבטיפוס גרעיני של חיל הים.‬
‫- בית הספר של הצי הגרעיני -‬
‫בביה"ס לאנרגיה גרעינית היה שלט שאמר,‬
‫"מי שמגיע הנה זוכה להשכלה‬ ‫שעלותה 50,000 דולר".‬
‫אחד מחבריי לכיתה טיפס לשם לילה אחד והוסיף,‬
‫"שדוחפים לכם לתחת בקצב 5 סנט ליום".‬
‫למדנו הכול, החל מכימיה,‬
‫ההיבטים המטלורגיים של הכור,‬ ‫המבנה הפיזי שלו, תיאוריית שאיבה,‬
‫תיאוריה חשמלית, כל דבר.‬
‫וכיוון שהייתי אחד הבודדים ללא תואר אקדמי,‬
‫אז כן, הייתי צריך לקרוע את התחת.‬
‫ושני הבנים שלי נולדו כששירתי בחיל הים.‬
‫ולא נתנו לי לצאת הביתה לראות אותם.‬
‫אבל לכל מי שנמצא על הסיפון מוטלת אחריות‬
‫בתחום הבטיחות.‬
‫בחיל הים גיליתי אהבה‬ ‫שמעולם לא הכרתי קודם לכן,‬
‫כי אנרגיה גרעינית הייתה הדבר הנכון בשבילי.‬
‫- זהירות, אזור קרינה -‬
‫אבל איש מעולם לא ציפה ממני‬
‫לרמה כל כך גבוהה של ביצועים‬
‫כמו האדמירל.‬
‫זהו הכור של הצוללת הגרעינית הראשונה‬ ‫של חיל הים, ה"נאוטילוס".‬
‫אדמירל ריקובר נחשב לאבי הצי הגרעיני.‬
‫הוא בנה כור בצוללת‬ ‫שיהפוך אותה לצוללת אמיתית,‬
‫שלעולם לא צריכה לעלות מעל פני הים.‬
‫הלכתי אחרי האיש הזה בעיניים עצומות‬
‫כי הוא הפך את הצוללת הגרעינית למקום בטוח.‬
‫זה בנוי באופן בטוח‬ ‫כמו תחנות הכוח של הוועדה לאנרגיה אטומית.‬
‫האדמירל נטע בי קוד מקצועי שאין דומה לו.‬
‫"תהיה אחראי." זו הייתה הפילוסופיה שלו.‬
‫כל החלטה שתקבל חייבת להיות החלטה אחראית.‬
‫- 1980, שנה אחרי התאונה -‬
‫התאונה בתחנת הכוח הגרעינית‬ ‫ת'רי מייל איילנד‬
‫הכתה בתדהמה את האומה‬
‫אשר עד אז ראתה באנרגיה גרעינית‬ ‫דרך לפתור את התלות שלנו בנפט זר.‬
‫כעת, בעקבות אירועי ת'רי מייל איילנד,‬
‫חברות אנרגיה ביטלו תוכניות‬ ‫לבניית 51 תחנות כוח גרעיניות חדשות.‬
‫מתנגדי גרעין, שהיו סוגרים כל כור במדינה,‬
‫פשוט לא מחוברים לצורכי המחר.‬
‫אבל תומכי גרעין,‬ ‫המעמידים פנים שדבר לא השתנה‬
‫במשמרת שלנו בת'רי מייל איילנד,‬ ‫פשוט לא מחוברים למציאות.‬
‫- שרדנו את ת'רי מייל איילנד -‬
‫התאונה אכן טלטלה קשות‬ ‫את האופן שבו קיבל הציבור הרחב‬
‫את האנרגיה המיוצרת בכורים גרעיניים.‬
‫כעת עלינו להתחיל במשימה‬ ‫הארוכה ואולי המפרכת יותר‬
‫- דיק ת'ורנברג, מושל פנסילבניה -‬
‫להעריך מה תהיינה ההשלכות‬ ‫ארוכות הטווח של האירוע הזה. ‬
‫אבל אני מאמין‬ ‫בהבטחה הטמונה באנרגיה גרעינית.‬
‫ולכן, כשניתנה לי הזדמנות פז‬
‫לקחת חלק בניקוי ת'רי מייל איילנד‬
‫קפצתי על ההזדמנות לעשות את זה,‬ ‫כי כך יכולתי להתמקד‬
‫בהבטחת עתידה של תעשיית הגרעין כולה.‬
‫ארגנתי הכול,‬ ‫עשיתי את כל הסידורים שהייתי צריך לעשות.‬
‫כמה שבועות לפני שהייתי צריך להתייצב‬
‫ולהתחיל לעבוד בת'רי מייל איילנד…‬
‫אשתי נהרגה בתאונת דרכים.‬
‫אירעה תאונה ביציאה מפאב ערב אחד,‬
‫והיא לא שרדה.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫- מידלטאון -‬
‫אז זהו זה.‬
‫ביוני 1980 הגעתי לת'רי מייל איילנד‬ ‫והתחלתי לעבוד,‬
‫אני ושני בניי.‬
‫ניקוי הבלגן שהותירה התאונה‬ ‫בת'רי מייל איילנד‬
‫הוליד תעשייה חדשה‬
‫עם למעלה מאלף עובדי ממשלה‬ ‫כעת בזירת האירוע.‬
‫ב-1980 מוניתי לשמש כמנהל המשרד בשטח‬ ‫של הוועדה לרגולציה גרעינית‬
‫- לייק ה. בארט -‬
‫בת'רי מייל איילנד,‬
‫ולהבטיח את בריאות הציבור‬ ‫ובטיחותו במהלך הניקוי.‬
‫רמות הרדיואקטיביות כל כך גבוהות,‬
‫פי מאה מהמינון הקטלני שנמצא‬ ‫בתוך אזור המעטפת,‬
‫ומצפה לנו עבודת ניקוי מסיבית.‬
‫מלאכת הניקוי לא הייתה משימה קצרה כלל.‬
‫היינו במצב שלא נתקלנו בו מעולם.‬
‫איש מעולם לא התמודד עם ליבה פנימית מותכת,‬
‫עם כל הנזק והרדיואקטיביות.‬
‫אז תחילה ישנו שלב הייצוב,‬ ‫בחודשים הראשונים.‬
‫ובשנה שלאחר מכן צריך לפרק את הליבה‬
‫כדי להכניס את הדלק הגרעיני‬ ‫למכלים מיוחדים ולהרחיק אותו מהמקום.‬
‫העלות של מה שנקרא‬ ‫"ניקוי היסטורי" גבוהה כל כך‬
‫בגלל טיבה הרגיש ביותר והמאיים של התאונה.‬
‫העלות המשוערת של כל זה היא מיליארד דולר.‬
‫עלות הבנייה של ת'רי מייל איילנד הייתה 700‬ ‫מיליון דולר, והוא פעל במשך פחות מ-90 יום.‬
‫- אריק אפשטיין,‬ ‫יו"ר "אזעקת ת'רי מייל איילנד" -‬
‫אז זה די נחת עלינו. מאין יגיע הכסף,‬ ‫ומאין תגיע הטכנולוגיה?‬
‫אז בעלי המתקן‬ ‫שכרו את שירותיה של חברת בכטל.‬
‫- בכטל תשקם את תחנת הכוח הגרעינית -‬
‫בכטל היא כמו המדינה ה-51‬ ‫של המעצמה הגרעינית.‬
‫היא ספק הכל-בו לצורכי ניקוי גרעיני.‬
‫חברת בכטל הייתה מעורבת‬ ‫בתעשיית הגרעין מהיום הראשון.‬
‫הם היו חברת הבנייה הפרטית‬ ‫הגדולה ביותר בעולם.‬
‫מקושרת היטב פוליטית.‬
‫אני, רונלד רייגן, נשבע בזאת…‬
‫שאהיה נאמן…‬
‫כשרונלד רייגן נפגש עם כל גורמי הכוח‬
‫שיאפשרו לו להתמודד לנשיאות ב-1980,‬
‫סטיב בכטל היה אחד הנוכחים.‬
‫אילו חוזים יש לנו?‬
‫אנשים כמו קספר ויינברגר וג'ורג' שולץ‬
‫כיהנו בהנהלת החברה, ויש משחקי כוח.‬
‫הניקיון היה חשוב מת'רי מייל איילנד עצמו.‬
‫מדובר היה בהישרדות של תעשיית הגרעין.‬
‫אז חברת בכטל הפכה לקבלן העיקרי לניקוי.‬
‫ידענו שעלינו לעשות זאת‬ ‫תוך שמירה על בטיחות.‬
‫אבל בד בבד הייתה תחושה של דחיפות.‬
‫ברור שככל שהניקיון נמשך יותר זמן,‬
‫כך גדל הסיכוי שמשהו אחר ישתבש בתחנת הכוח.‬
‫אבני דרך עיקריות הוגדרו עם ההנהלה ‬ ‫לשיקום המקום מהתאונה.‬
‫היו מים בגובה כ-2.5 מטרים במרתף‬ ‫שהיו רדיואקטיביים ביותר.‬
‫היינו חייבים לנקז אותם.‬
‫לאחר מכן היינו צריכים לאסוף חומרים מזוהמים‬ ‫לרבות הדבר העיקרי,‬
‫ליבת הדלק הגרעיני המותכת‬ ‫שבתוך מעטפת הכור עצמה.‬
‫זו הייתה המטרה.‬
‫אבל ראשית, היה צורך לנקז את מעטפת הכור.‬
‫זה אמור להימשך כחודש,‬ ‫שחרור גז הקריפטון לאוויר‬
‫מתוך הכור הגרעיני שניזוק‬ ‫בת'רי מייל איילנד בפנסילבניה.‬
‫שאלת האמינות עלתה פעמים רבות‬
‫מאז התאונה בשנה שעברה.‬
‫אנשים היו אחוזי אימה.‬
‫כבר נחשפנו, הילדים שלנו, המשפחה שלנו,‬
‫- פולה קיני, תושבת מידלטאון -‬
‫כולם נחשפו, אלוהים יודע באיזו מידה.‬ ‫ועכשיו הם רוצים לנקז את המתקן!‬
‫רגשות הציבור הובהרו מהר מאוד.‬
‫כל התומכים בשחרור הקריפטון, למחוא כפיים.‬
‫כל המתנגדים לשחרור הקריפטון…‬
‫מעולם לא פקפקתי בעבר,‬
‫ועכשיו אני מפקפקת בכל דבר.‬
‫לדברי סגן נשיא חברת האנרגיה,‬
‫לתושבים אין מה לדאוג.‬
‫זה לא אומר שלא ניתקל בבעיות ציוד נוספות,‬
‫אבל אין סיבה לדאגה.‬
‫זה הרתיח אותי, כי מבחינתי,‬ ‫הם ניסו למכור לנו לוקשים.‬
‫אלה חיים אמיתיים. אלה החיים שלנו.‬
‫- ג'ויס קוראדי, תושבת מידלטאון -‬
‫ואנחנו רוצים לדעת מה האפשרויות שלנו, מה‬ ‫באפשרותנו לעשות, ומה תעשו כדי להגן עלינו.‬
‫ג'ויס קוראדי קנתה את הוואן הזה,‬ ‫עם שני מכלי דלק, לצורך מילוט מהיר.‬
‫היא אחת מאלה שלא מוכנים לסבול יותר חרדה.‬
‫קשה לחיות כאן בידיעה שכששומעים אזעקה‬
‫אתה מקווה שהבית של חברים שלך בוער‬
‫ולא שקורה משהו באי.‬
‫קשה לחיות ככה.‬
‫למרות ההבטחות,‬ ‫המתגוררים בסמוך לתחנת הכוח החליטו לעזוב.‬
‫התפנינו. עזבנו כשהתחילו לנקז את המתקן.‬
‫זה פשוט לא שווה את זה.‬
‫המשפחה שלי חשובה מדי.‬
‫אני מעדיפה להיות בבית היום, אבל…‬
‫האם מטרופוליטן אדיסון‬ ‫והוועדה לרגולציה גרעינית‬
‫אי פעם הפיגו את פחדי התושבים‬ ‫המתגוררים בסמיכות?‬
‫הלכנו לפגוש את לייק בארט‬ ‫שעמד בראש הוועדה לרגולציה גרעינית באי.‬
‫אמרתי לו, "אני רוצה שתסתכל לי בפנים,‬
‫ואני רוצה שתזכור‬
‫שבכל החלטה שאתה מקבל‬ ‫בנוגע לאנרגיה גרעינית,‬
‫אתה מערב אנשים כמוני‬
‫ואתה חייב לקחת אותנו בחשבון".‬
‫הקהילה הייתה מודאגת מאוד‬ ‫לגבי כל הקשור לאנרגיה גרעינית.‬
‫הייתה אווירה של אי אמון.‬
‫אנשים אמרו,‬ ‫"מטעים אותנו פה, מטעים אותנו שם"…‬
‫באמת, אין לי זמן לדרמות בחיים שלי, בסדר?‬
‫ורגשות… אני מכבד רגשות של אנשים.‬
‫אני מכבד את ג'ויס ואת כל האנשים האלה מאוד.‬
‫אבל גם כואב לי מאוד‬
‫על הטראומה הנוספת שנגרמה להם‬ ‫מהפחדות שווא בחדשות.‬
‫ועדת הרגולציה מקיימת פגישה זו כדי להסביר‬
‫את התוכנית שמציעה מט-אד‬ ‫לניקוז גז הקריפטון מבניין הכור.‬
‫שמרו את הקריפטון שלכם!‬
‫מדובר בטיעונים היסטריים חסרי היגיון.‬
‫עם התרחשות התאונה,‬
‫עתידה של כל תעשיית הגרעין הוטל בספק.‬
‫לפיכך התעוררה דחיפות הן מהצד הפוליטי‬
‫והן מהצד התעשייתי לעודד ניקוי מהיר יותר.‬
‫ומהתנסותי בת'רי מייל איילנד עלה‬
‫שכן, הם יעשו כל קיצור דרך אפשרי.‬
‫- סטיב בכטל ג'וניור, יו"ר חברת בכטל -‬
‫לבכטל יצא מוניטין‬
‫של חברה שמבצעת משימה ויהי מה.‬
‫מלכתחילה, לצורך הניקוז,‬
‫החליט צוות בכטל לבנות רכבת סינון ענקית,‬
‫דרכה התכוונו להזרים החוצה‬ ‫את כל הגזים הרדיואקטיביים.‬
‫בתהליך הזה הם השתמשו בנייר דבק.‬
‫נייר דבק מתאים להרבה דברים,‬ ‫כל אידיוט יגיד לך.‬
‫אפשר לעשות הכול עם נייר דבק וחוטי תיל.‬
‫אבל אי אפשר לעצור בעזרתו רדיואקטיביות.‬
‫כמות קטנה של גז רדיואקטיבי‬
‫דלפה מבעד למסנן, דרך הארובה אל האוויר.‬
‫פעולת הניקוז הופסקה בשעה 8:04.‬ ‫נורית אזהרה הופיעה על צג הארובה.‬
‫ניקוז גז קריפטון מבניין הכור‬ ‫הוא רק תחילתו של תהליך הניקוי.‬
‫בעקבות כל זה, היה עלינו לתכנן מגן‬
‫שיגן על העובדים בתא הכור‬
‫מפני חשיפה לקרינה.‬
‫מחברת בכטל ביקשו מאנשים‬ ‫להתנדב להיכנס פנימה,‬
‫תוך ניסיון להציג את זה‬ ‫כתרומה נשגבת לאנושות.‬
‫סירבתי לבצע כל כניסה לבניין הכור‬
‫כי אי אפשר היה לדעת למה אתה נכנס.‬
‫כניסת האנשים לבניין הכור‬ ‫הוגבלה לדקות ספורות לכל היותר.‬
‫זה נמשך תקופה של כמה חודשים‬
‫ועוד לא התחלנו בכלל לטפל‬
‫בשום פסולת מהתאונה‬ ‫שהרדיואקטיביות שלה גבוהה.‬
‫אנשים מודאגים מאיטיות הניקוי‬ ‫של תחנת הכוח שניזוקה.‬
‫יש שלא מאמינים‬ ‫שהעובדים במתקן יודעים מה הם עושים.‬
‫לפי חברת האנרגיה, הניקוי יסתיים ב-1983.‬
‫לפי הוועדה לרגולציה גרעינית,‬ ‫הוא יימשך לפחות עד 1984.‬
‫אבל שני הצדדים מסכימים על דבר אחד,‬ ‫העובדה שעלות הניקיון גדלה.‬
‫חלק מהתהליך לא התקדם מהר כפי שרצינו,‬
‫ואני חושב שבסופו של דבר הוא יפעל שוב.‬
‫אני באופן אישי מתחייב ומבטיח‬
‫שיש לנו הזדמנות לעשות את זה.‬
‫תהליך הניקוי שחורג מהתקציב,‬ ‫לא עומד בלוחות הזמנים.‬
‫לפיכך בעלי המתקן, חברת ג'י-פי-יו,‬ ‫קבעה שלבים בלוח הזמנים.‬
‫לא יועברו סכומים נוספים לחברת בכטל‬
‫לפני שיושלם כל שלב.‬
‫וכך, ככל שהתקרבנו להשלמת שלב‬
‫כך גבר הלחץ שהופעל עלינו‬ ‫מצד חברת בכטל לעמוד בלוח הזמנים.‬
‫מיליוני דולרים היו מונחים על הכף.‬
‫בערך באותו זמן התקבל לארי קינג לעבודה.‬
‫סגן נשיא החברה לא היה מרוצה‬ ‫מהתנהלות הדברים.‬
‫- לארי קינג -‬
‫אז הם החליטו לשכור את שירותיי,‬ ‫בהנחה שאוכל לעזור.‬
‫התחלתי ברגל שמאל עם בכטל‬
‫כי הם ניסו לפעול מהר.‬
‫לארי הוכיח בעיניי את גישתו, לפיה‬ ‫"יש לעשות את העבודה כמו שצריך מההתחלה".‬
‫השלב שהתחיל את הבעיה היה‬ ‫שלב המנוף הפולארי של בניין הכור.‬
‫הוא הפך להיות הדבר החשוב היחיד‬ ‫שיש לשים לב אליו.‬
‫- מנוף פולארי בבניין הכור של יחידה 2 -‬
‫התאונה גרמה להתכת הליבה.‬
‫היו מוטות דלק מותכים ופסולת בתחתית הכור.‬
‫- בתוך יחידה 2 -‬
‫לפיכך, התכוונו להרים את מכסה מעטפת הכור‬ ‫בעזרת המנוף כדי להוציא משם את הדברים האלה.‬
‫אבל התאונה,‬
‫בשילוב ניקוז כל המים‬ ‫והקיטור הרדיואקטיביים,‬
‫חשפו את המנוף לקרינה.‬
‫נאלצנו להחליף את הכבל שלו לכבל חדש,‬
‫להתקין בו בלמים חדשים.‬
‫הכול היה צריך להיות טיפ-טופ‬ ‫כדי להבטיח הפעלה בטוחה של המנוף.‬
‫- קיבולת מקסימלית של 170 טון -‬
‫אז הלכתי לעיין בכל מסמכי‬ ‫התיקונים וההתאמות שבוצעו במנוף.‬
‫ולא היו כאלה!‬
‫- לא נבדק -‬
‫המנהל מטעם בכטל באתר לא רצה לבזבז את הכסף.‬ ‫הוא רצה שזה יתבצע מהר יותר.‬
‫כפי שפארקס גילה,‬ ‫חברת בכטל חיפפה בכמה חלקים.‬
‫הם לא כללו את החלקים שהיו שם לפני התאונה.‬
‫חשבתי לעצמי, "זה מצב חמור.‬
‫זה לא הזמן לעשות שטויות,‬ ‫או לעגל פינות, או שום דבר אחר".‬
‫מייד אחר כך, אד גישל,‬
‫- אד גישל -‬
‫שהיה המנהל ההנדסי שעבד עבורי, בא ואמר,‬
‫"אסור לנו להפעיל את המנוף,‬ ‫לפני שנבצע בו בדיקת העמסה".‬
‫אז כששניהם באו אליי,‬ ‫החלטתי, "אני מסכים איתכם.‬
‫לא נרים את המכסה ולא אחתום על כך".‬
‫אז פניתי לדרג גבוה יותר,‬ ‫התקשרתי לסגן נשיא ג'י-פי-יו.‬
‫אני זוכר שהוא כעס עליי מאוד,‬
‫כי אמרתי להם שאחת מהשתיים:‬ ‫או שהוא יודע מה קורה‬
‫ולא שם לב לזה,‬
‫או שהוא לא יודע מה קורה.‬
‫כך או כך, זאת בעיה.‬
‫אני, אד גישל ולארי קינג‬
‫ידענו שכל התיקונים האלה בוצעו,‬
‫אבל לא הצלחנו לגלות כמה.‬
‫מאין כל החומר הגיע? מי ביצע את האימות?‬
‫כלום.‬
‫בהנהלת בכטל אמרו…‬
‫"לא. חייבים לסיים את זה.‬ ‫פשוט תעשו את זה. תעשו את זה עכשיו".‬
‫ארגונים מסתאבים מלמעלה למטה.‬ ‫לא מלמטה למעלה.‬
‫אם ההנהלה לא קובעת את הדפוסים‬
‫שלפיהם כולם צריכים‬ ‫לנהוג בתחנת כוח גרעינית,‬
‫אתם משחקים באש.‬
‫וההשלכות האפשריות במקרה של כור גרעיני‬
‫מסוכנות להחריד.‬
‫עלולים להגיע למצב שאי אפשר לצאת ממנו.‬
‫- בתוך יחידה 2 -‬
‫יש עדיין יותר מ-450 ק"ג‬
‫של דלק גרעיני רדיואקטיבי ביותר‬
‫בבטן הכור בת'רי מייל איילנד.‬
‫במקרה של תקלה במנוף‬ ‫בעיצומו של תהליך הסרת המכסה‬
‫- העמסה מקסימלית 170 טון -‬
‫היה חשש שאם נפיל את המכסה,‬
‫נגרום חלילה לשבר במעטפת הכור‬
‫שעלול לגרום לסינדרום הסיני.‬
‫היינו עלולים לזעזע את הדלק הגרעיני‬ ‫למצב סופר קריטי‬
‫שבו ייפלטו מסות של מתכת רדיואקטיבית‬
‫או שיחרוך ויחדור את תחתית הכור.‬
‫- התכה קרובה: קירור ליבת הכור הופרעה… -‬
‫ואם המכסה יישבר,‬ ‫לא נוכל לשמור על הליבה מכוסה.‬
‫בחיים לא נוכל להיכנס שוב לבניין הכור,‬
‫כי רמות הקרינה שייפלטו‬ ‫במקרה כזה, יהיו מחרידות.‬
‫יהיו צריכים לבצע פינוי ממזרח פנסילבניה‬ ‫עד לוושינגטון הבירה.‬
‫באותה תקופה,‬
‫חיו 2,000,000 איש ברדיוס‬ ‫של 80 ק"מ מת'רי מייל איילנד.‬
‫אם חברת בכטל הייתה משתמשת‬ ‫במנוף הפולארי של בניין הכור‬
‫כפי שהתכוונה לעשות במרץ 1983,‬
‫לאנשים האלה לא היה סיכוי.‬
‫היה לנו פוטנציאל להרוג אותם. נקודה.‬
‫- מרץ 1983,‬ ‫שבועיים לפני הפעלת המנוף הפולארי -‬
‫בשעה 4:00 בבוקר, ב-28 במרץ 1979,‬
‫החלה התאונה בכור מספר 2 בתחנת הכוח‬ ‫הגרעינית ת'רי מייל איילנד שבפנסילבניה.‬
‫מאוחר יותר אמרו החוקרים הפדראליים‬
‫שהכור היה 30 עד 60 דקות בלבד ממצב התכה.‬
‫נדרשו כמעט שלוש שנים רק כדי להשלים‬
‫את השלב הראשון של הניקוי, אבל החלק הקשה‬
‫והכי פחות בטוח בניקוי הרדיואקטיבי‬ ‫אפילו לא התחיל,‬
‫ניקוי הכור עצמו.‬
‫הקהילה התמקדה בשני נושאים.‬
‫האחד, התחלנו להתמודד עם ההשפעות‬ ‫המתעוררות של ניקוי ת'רי מייל איילנד,‬
‫ובנוסף לכך, יחידה 1,‬ ‫שלא הייתה מעורבת בתאונה,‬
‫הושבתה לצורך תדלוק מחדש.‬
‫אנשים נטרפו מדאגה,‬ ‫שמא המתקן יתחיל לפעול שוב.‬
‫יחידה 1 נסגרה מאז התאונה לפני שלוש שנים.‬
‫הבעלים, ג'נרל פבליק יוטיליטיז,‬
‫ביקשו מהוועדה לרגולציה גרעינית‬ ‫להפעיל מחדש את יחידה 1.‬
‫ובשלב ההוא,‬
‫- יחידה אחת – תנו לה לפעול -‬
‫מעמדן של ג'י-פי-יו, של חברת בכטל,‬ ‫ושל מט-אד בקהילה היה נמוך מאוד.‬
‫משאל עם מקומי הראה‬ ‫שלמעלה משני שליש מהאוכלוסייה‬
‫מתנגדים לפתיחתה מחדש של תחנת הכוח.‬
‫זו הייתה הדעה הרווחת בציבור,‬
‫"אנחנו לא רוצים שהמתקן יופעל מחדש".‬ ‫והמתנגדים שילבו כוחות.‬
‫לא, לא, לא נלך!‬
‫כשגיליתי שרוצים להפעיל מחדש את יחידה 1,‬
‫הצטרפתי, יחד עם חברתי פולה,‬ ‫לקבוצה שנקראה "פיין", ‬
‫ראשי תיבות של אנשים נגד אנרגיה גרעינית.‬
‫- ג'ויס קוראדי -‬
‫רבותיי, אנחנו חיים‬ ‫את ההשלכות היומיומיות של התאונה הזאת.‬
‫ניקוז יומיומי,‬ ‫אחסון פסולת רדיואקטיבית באי,‬
‫וחוסר התפקוד המשווע של חברת ג'י-פי-יו.‬
‫בכל יום ראשון הייתי נוסעת לאי.‬
‫- הם משקרים -‬
‫הייתי עומדת בשער עם שלט‬ ‫כדי למנוע מיחידה 1 לחזור לתפקד.‬
‫לא יופעל מחדש!‬
‫אחרי שהפכנו לפעילים בקהילה,‬
‫ראיתי שמכוניות ממשלתיות באות, ושרושמים את‬ ‫לוחיות הרישוי של האנשים שהשתתפו בפגישות.‬
‫- לא לאנרגיה גרעינית -‬
‫בתמימותי שאלתי את פולה, "מה הם עושים פה?"‬
‫אמרתי לה, "את פרנואידית.‬ ‫אנחנו דגים קטנים בים".‬
‫איזו נאיביות.‬
‫זה ממש הפחיד אותי.‬
‫אז התקשרתי לאריק אפשטיין במידלטאון‬ ‫במטה הפגישות שלהם.‬
‫אמרתי לו, "אריק, אתה שומע את זה?"‬
‫הוא אמר, "כן, ג'ויס,‬ ‫מצותתים לטלפונים שלנו".‬
‫המניע העיקרי כאן עדיין היה רווח כספי.‬
‫החברות הללו עשו כל מאמץ כדי להבטיח שיחידה‬ ‫מס' 1 בת'רי מייל איילנד תתחיל לפעול מחדש.‬
‫- שאלוהים יעזור -‬
‫לא רציתי שהילדים שלי ייחשפו לשום דבר נוסף.‬
‫לא רציתי שהמתקן הזה ייפתח מחדש, יותר מכול.‬
‫זה היה הכוח המניע של שתינו.‬
‫ממש רציתי להיות מסוגלת…‬
‫להסתכל לילדיי בעיניים‬ ‫ולהגיד להם שעשיתי כמיטב יכולתי.‬
‫שבאמת ניסיתי לוודא שהם יהיו בריאים ושלמים.‬
‫זה היה הדבר החשוב ביותר בשבילי.‬
‫הייתכן שיישאר פה היכל קבורה‬ ‫בשווי מיליארד דולר?‬
‫תושבי האזור ספקניים מאוד, ‬ ‫ובצדק, לגבי המתקן הזה.‬
‫- דיק ת'ורנברג, מושל פנסילבניה -‬
‫חובת הוכחה כבדה במיוחד מוטלת‬ ‫על מי שירצה להפעיל מחדש את המתקן הזה.‬
‫בעבר, חשבתי שאנשים שמנופפים בזרועותיהם‬ ‫ואומרים "לא לאנרגיה גרעינית" וכל זה‬
‫הם באמת חסרי השכלה‬ ‫ולא מבינים כמה זה בטוח לכדור הארץ.‬
‫- לא לאנרגיה גרעינית -‬
‫אבל מה שהתחיל לשנות את דעתי‬ ‫הייתה החוויה שלי בת'רי מייל איילנד.‬
‫וכשגרתי במידלטאון,‬
‫חשבתי שהאנשים שם הם מהנחמדים ביותר שפגשתי.‬
‫הכירו לי את בטי קווקנבוש‬ ‫והתחלתי לצאת איתה.‬
‫הבת שלה עלתה לאוטובוס בבוקר התאונה‬
‫במרחק כקילומטר משתי יחידות הכור.‬
‫הינה, זאת אני.‬
‫- ניקול רמסברג, תושבת מידלטאון -‬
‫אימא שלי הכירה את ריק פארקס‬ ‫כשהייתי בת עשר, כמעט אחת עשרה.‬
‫תמונות של ריק ואימא שלי.‬
‫התחברתי אליו מיידית.‬
‫היה לו מבטא שאהבתי, עם אנפוף קל.‬
‫זה מה שאמרתי לו, "אתה מאנפף".‬
‫אוי, אלוהים. כמה זמן עבר.‬
‫הוא נכנס לחיינו‬
‫והקים את התא המשפחתי שתמיד רציתי.‬
‫ניקי הייתה הדבר הכי קרוב לבת שהיה לי.‬
‫לכן ניסיתי להיות אבא שלה ככל שיכולתי.‬
‫ידעתי שריק עובד בת'רי מייל איילנד.‬
‫ואחד הדברים שהתחלתי להיזכר בהם‬
‫היה הסיוטים החוזרים שלי.‬
‫ניקי סיפרה לי הרבה‬ ‫על הפחדים שלה מת'רי מייל איילנד.‬
‫אבל היא אמרה לי פעם‬ ‫שהיא כבר לא כל כך מודאגת‬
‫כי היא יודעת שאני אדאג להם.‬
‫זה בהחלט הזכיר לי, "תהיה אחראי".‬
‫צריך היה להראות התנהלות‬ ‫בטיחותית ללא רבב לציבור הרחב.‬
‫- גדר אבטחה, אין כניסה ממרחק 5 מטרים -‬
‫באותו זמן, חברת בכטל התקדמה‬ ‫עם תוכנית המנוף הפולארי.‬
‫אני, אד גישל ולארי קינג‬
‫ביקשנו מהם לבחון הכול‬ ‫בגישה של בטיחות מקיפה.‬
‫אבל בחברת בכטל לא רצו להקשיב.‬
‫אז לארי אמר, "טוב,‬
‫לך תגיד לוועדה לרגולציה גרעינית".‬
‫וכך עשיתי.‬
‫- הוועדה לרגולציה גרעינית -‬
‫פארקס הרגיש שהם לא מצייתים לנהלים,‬
‫שעלול להתרחש פיצוץ כלשהו, שזה לא בטיחותי,‬
‫שדברים רעים יקרו כשישתמשו במנוף הזה.‬
‫אני חושב שבחנתי את זה ולא הסכמתי איתו.‬
‫אם הטיעונים לא מצדיקים פעולה,‬ ‫אין לי מה לעשות איתם.‬
‫הנציג הראשי של ועדת הרגולציה באתר,‬ ‫לייק בארט, הניח להם לחמוק מאחריות‬
‫ואמר, "נעשה את זה עם המתקן של בכטל,‬
‫והוועדה לרגולציה גרעינית יכולים לקחת‬ ‫את הכללים המטופשים שלהם ולדחוף אותם".‬
‫לא משנה מה הוא סיפר לי,‬ ‫מן הסתם לא שיתפתי פעולה עם זה.‬
‫זה אולי לא מצא חן בעיניו.‬
‫הוא אמר, "בגלל נהלים כאלה וכאלה…",‬
‫ואני לא נשאבתי לדרמה ולאופרת הסבון‬ ‫בשאלה למי יש נהלים טובים יותר.‬
‫בהחלט רצינו שהם יאמרו את דברם.‬
‫אבל ניתחנו את מה שהיה לו לומר.‬
‫אני התרשמתי שהמנוף בטיחותי מספיק.‬
‫האם מדובר באפס סיכון? אין דבר כזה.‬
‫האם היה זה סיכון סביר‬ ‫שמאפשר להתקדם ולפרוק את הדלק? כן.‬
‫ולכן אישרתי את זה.‬
‫ביקשתי ממנו לשמור על סודיות.‬
‫אבל לייק בארט חשף את זהותי בפני בכטל,‬
‫בכוונה.‬
‫לא נכון. זה מקום קטן, נכון?‬
‫אנשים ידעו שהייתה לו בעיה עם זה.‬
‫האם זה סוד שהוא מן הסתם בא לפגוש אותי?‬ ‫סביר להניח שלא. בסדר?‬
‫- הוועדה לרגולציה גרעינית -‬
‫אם הנציג הראשי של הוועדה לרגולציה גרעינית‬
‫לא עושה את מלאכתו מול חברת האנרגיה‬ ‫ומניח להם להתפרע,‬
‫איך אפשר לבטוח בוועדת הרגולציה?‬
‫הם פיזרו מידע סותר כל הזמן ולכל עבר‬
‫כך שקשה היה להבין למי הם משקרים ומתי.‬
‫לבקש מוועדת הרגולציה להשגיח על תחנות כוח‬ ‫זה כמו לבקש משועל לשמור על לול תרנגולות.‬
‫הם לא מסדירים את התעשייה.‬
‫הם עושים יד אחת עם חברת בכטל.‬
‫- זהירות, אזור מזוהם -‬
‫ואז בכטל ניגש אליי‬ ‫בקשר לשימוש במנוף הפולארי ואמר,‬
‫"ממה אתה דואג?‬ ‫הוועדה לרגולציה גרעינית אומרת שזה בסדר.‬
‫אתה צריך לחתום".‬
‫וסירבתי לחתום על זה.‬
‫אז למעשה…‬
‫עצרתי את התהליך‬ ‫ומנעתי מהם לקבל את הכסף שלהם.‬
‫פיטרו אותו.‬
‫ככה הם מתמודדים עם חילוקי דעות.‬
‫הם השתמשו באמצעי הפחדה גם מול גישל.‬
‫אחרי שהוא זיהה את הבעיה במנוף הפולארי,‬
‫הם רצו להיפטר ממנו.‬
‫הם שלחו את אד גישל להערכה פסיכולוגית‬
‫והוא לא הורשה לחזור לאתר‬ ‫עד ש"יעבור את ההערכה הפסיכולוגית".‬
‫- אד גישל, הערכה רפואית -‬
‫לי זה נשמע כמו הטקטיקות הסטליניסטיות‬ ‫שקראתי עליהן בשיעורי היסטוריה.‬
‫- …עליו לדווח למרכז לבקרת מתח נפשי… -‬
‫ידעתי שימיי ספורים.‬
‫קמתי למוחרת בבוקר לצאת לעבודה.‬
‫הוואן שלי לא התניע.‬
‫בדקתי את הכבלים של המצבר, וכמובן,‬ ‫הכבל השלילי היה קצת משוחרר.‬
‫אז הלכתי להביא את ארגז הכלים‬ ‫הקטן שלי שמתחת למושב הקדמי,‬
‫ומה אני מוצא שם?‬
‫שקית מריחואנה.‬
‫אז נכון שיש סנטה קלאוס‬
‫אבל הוא מעולם לא הביא גראס‬ ‫לבית או לאוטו שלי לפני חג המולד,‬
‫וחג המולד עוד לא הגיע.‬
‫אז לקחתי את הגראס הביתה וזרקתי אותו לאסלה.‬
‫ואז, כמובן,‬
‫בעודי נוהג אל האי באותו יום,‬ ‫מסמנים לי לעצור.‬
‫מעולם לא ערכו אצלי חיפוש.‬
‫אף פעם.‬
‫הם החליטו לתפור לי תיק כדי לפטר אותי‬
‫ללא פתח מילוט.‬
‫באותו היום,‬
‫כל תפקידי הסמכות שלי‬ ‫במנוף הפולארי של בניין הכור‬
‫נלקחו ממני על ידי הנהלת בכטל.‬
‫אז כבר לא היה בסמכותי‬ ‫לעשות דבר כדי לעצור אותם.‬
‫אני הייתי מקור הסכנה‬
‫כי פניתי בכתב לוועדה לרגולציה גרעינית‬
‫ודיווחתי שמדובר‬ ‫בבעיית בטיחות גרעינית שלא נבדקה.‬
‫- מזכר פנימי, ג'י-פי-יו -‬
‫כשעזבתי את העבודה באותו יום, פחדתי.‬
‫וכשנכנסתי, בטי נתנה בי‬ ‫מבט אחד ושאלה, "מה קרה?"‬
‫אמרתי לה, "אני חושב שאני צריך עורך דין.‬ ‫אני חושב שהסתבכתי בעבודה".‬
‫- 17 במרץ, 1983,‬ ‫חמישה ימים לפני הפעלת המנוף הפולארי -‬
‫עבדתי עד מאוחר וקיבלתי שיחת טלפון.‬
‫עניתי, "שלום, פרויקט האחריות הממשלתי".‬
‫- בילי גרייד -‬
‫הקול בצד השני של הקו אמר,‬ ‫"לא אגיד לך מי אני".‬
‫הוא אמר שנתקל בבעיות משמעותיות‬ ‫בתחנת הכוח הגרעינית,‬
‫ולא התכוון לומר את שם תחנת הכוח.‬
‫אבל הוא נזקק לעזרה.‬
‫באותה עת, פרויקט האחריות הממשלתי‬
‫היה הארגון המוביל‬ ‫לייצוג חושפי שחיתויות בתחום הגרעין,‬
‫ושכנעתי אותו שאם מדובר בנושאים‬ ‫בעלי חשיבות גדולה,‬
‫אהיה מוכנה לפגוש אותו עוד באותו לילה.‬
‫הוא אמר לי את שם הפאב, אמר שיישב על הבר‬
‫לבוש ז'קט עור‬
‫ויחזיק גליל קרטון של שרטוטים הנדסיים.‬
‫הצגתי את עצמי ואז פשוט ישבתי שם קצת,‬
‫והוא לא אמר מילה.‬
‫חשבתי לעצמי, "טוב…‬
‫זה לא עובד".‬
‫בילי הייתה אשת הקשר הראשונה שלי‬ ‫עם פרויקט האחריות הממשלתי.‬
‫ואני יודע שהייתי מסוגר וחשדן איתה‬
‫כי מבחינתי היא אולי מייצגת‬ ‫את ארגון האנטי-גרעין הגדול בעולם‬
‫ואני נותן לה היום משהו‬ ‫שיזעזע את התעשייה הגרעינית.‬
‫הוא היה נורא לחוץ.‬
‫אבל כשסיים לשתות את הבירה אמר,‬ ‫"טוב, בואי נדבר", וניגשנו לתא.‬
‫מהר מאוד הבנתי שגם היא חשפה שחיתויות.‬
‫במקרה שלי, הבוס שלי איים‬ ‫לדאוג שאאבד את המשמורת על ילדיי‬
‫- חושפת שחיתויות מקבלת סיוע -‬
‫אם אחשוף את מה שהוא עשה. וזה אכן קרה.‬ ‫איבדתי משמורת על ילדיי למשך שנה.‬
‫וחשבתי לעצמי, "ראוי לחלוק כבוד לאישה הזאת.‬
‫היא ראויה להערצה".‬
‫אז החלטתי להמר.‬
‫ריק פרש את השרטוטים והתחיל להסביר לי‬
‫מה היו אמורים לבדוק‬
‫כדי לוודא שהמנוף הפולארי שרד כל אותן שנים‬
‫בסביבה רדיואקטיבית ביותר,‬ ‫ועדיין פועל כראוי.‬
‫המסמכים כללו לא רק הוכחה לכך‬ ‫שמדובר בפוטנציאל לבעיה,‬
‫אלא גם הוכחה שצוות הניהול שלו ידע על כך‬ ‫והיה נחוש להמשיך בכל מקרה.‬
‫זה מסוג המסמכים שמסתכלים עליהם ואומרים,‬
‫"מישהו ייכנס לכלא על כך".‬
‫הסברתי לה, "הזמן אוזל.‬
‫אם נפשל בזה…‬
‫לא תהיה לנו הזדמנות שנייה".‬
‫חברי הוועדה לרגולציה גרעינית היו אמורים‬ ‫להצביע בשבוע שלאחר מכן‬
‫האם לאפשר לתהליך הניקוי להמשיך או לא.‬
‫היו לרשותנו חמישה ימים.‬
‫אז ניסיתי לשכנע אותו‬
‫שעליו לעשות יותר מאשר רק לדבר איתי.‬
‫זה לא נעים וכיף להיחשף בגלוי בפני אנשים‬
‫שאתה מציג את מעשיהם באור שלילי ביותר.‬
‫לאנשים יש נטייה לרדוף אחריך‬ ‫עם מבט פגוע בעיניים.‬
‫היה חשש לגיטימי מתהליך קבלת ההחלטות שלהם‬
‫בשאלה אם להמשיך או לא.‬
‫כלומר, לפחות חצי מהעובדים שייצגתי‬ ‫במשך השנים מתעשיית הכוח הגרעיני‬
‫בשלב מסוים בתחילת החשיפה שלהם, אמרו,‬ ‫"אני לא רוצה להיות קארן סילקווד הבאה".‬
‫- 1974, קרסנט, אוקלומה -‬
‫- נוחי על משכבך בשלום -‬
‫קארן סילקווד הייתה בת 28‬ ‫ופעילה באיגוד מקצועי בנובמבר 1974.‬
‫היא עבדה כאן, במתקן סימרון‬ ‫של חברת קר-מקגי, בתור טכנאית מעבדה.‬
‫קארן סילקווד עבדה במתקן גרעיני באוקלהומה‬
‫ודיווחה על בעיות בנושא‬ ‫כשל בבטיחות העובדים.‬
‫סילקווד נהרגה בתאונת דרכים בכביש הזה,‬ ‫בדרכה לפגוש עיתונאי של ה"ניו יורק טיימס".‬
‫היו לה חששות לגבי עודף קרינה.‬
‫וכשהייתה בדרכה להיפגש עם כתב בעיתון‬
‫כדי לספק הוכחות להאשמות שלה,‬
‫נהרגה בתאונת דרכים.‬
‫תאונה שמעורב בה רכב יחיד.‬
‫קארן סילקווד המנוחה‬ ‫נמצאה מזוהמת בפלוטוניום,‬
‫ועקבות של הרעלת קרינה התגלו בדמה.‬
‫תומכיה אומרים שמכוניתה הוסטה מהכביש‬
‫והמסמכים נעלמו.‬
‫כמובן, זה מעלה תהיות.‬
‫אם נרצחה או לא, מותה הפנה זרקור אל הבעיה‬
‫שעודה מהווה סלע מחלוקת לוהט במדינה זו:‬
‫שאלת בטיחותן של תחנות הכוח הגרעיניות.‬
‫אנשים רבים פחדו וחשו מאוימים‬
‫- תאגיד קר-מקגי -‬
‫ע"י גורמים שונים ברחבי המדינה.‬
‫זה עלול לעלות לך בחייך.‬
‫המקרה של קארן סילקווד‬ ‫עדיין נידון בבית המשפט‬
‫ועדיין היה נושא לוויכוח בפרופיל גבוה.‬
‫אז מותה של קארן סילקווד יצר תרבות של פחד.‬
‫- 18 במרץ, 1983,‬ ‫ארבעה ימים לפני הפעלת המנוף הפולארי -‬
‫הפגישה עם בילי הייתה מעורפלת.‬
‫אבל היא הרגיעה אותי מספיק כדי שאסכים ללכת‬
‫ולדבר עם טום דוויין, המנהל המשפטי‬ ‫של פרויקט האחריות הממשלתי.‬
‫בפרויקט האחריות הממשלתי, עבדנו על‬ ‫כ-8,000 תיקים התומכים בחושפי שחיתויות.‬
‫ריק היה מקרה יוצא דופן‬ ‫כי רמת הסיכון הייתה גבוהה בהרבה.‬
‫הייתה תחושת דחיפות עזה‬ ‫יותר מכל מקרה אחר שעבדתי עליו בעבר.‬
‫חברת בכטל קבעה את מועד הרמת המכסה‬ ‫של המעטפת לחמישה ימים אחרי פגישתי עם ריק.‬
‫אם המנוף הפולארי יפיל‬ ‫את מכסה המעטפת במקום הלא הנכון,‬
‫זה יעורר תהליך התכה‬
‫שעלול לחסל את פילדלפיה,‬ ‫ניו יורק, וושינגטון הבירה…‬
‫ייתכן שכל החוף המזרחי של ארה"ב‬ ‫לא יהיה ראוי עוד למחיה, ללא הגבלת זמן.‬
‫אנחנו על סף אפוקליפסה.‬
‫התחלנו לעבוד על התצהיר,‬ ‫ועבדנו עליו ללא הפסקה כל סוף השבוע.‬
‫ללא הפסקה.‬
‫סיימנו את התצהיר לצורך הצגתו‬ ‫בפני הוועדה לרגולציה גרעינית.‬
‫אבל עבור ריק, הצעד הבא כלל לא היה ברור.‬
‫טום אמר,‬
‫"אני חושב שאולי כדאי שתשקול‬ ‫לפרסם את המידע הזה".‬
‫פירוש הדבר היה‬ ‫גזר דין מוות לתעשיית הגרעין.‬
‫זו הייתה האירוניה הגדולה.‬
‫ריק האמין בכל ליבו באנרגיה גרעינית.‬
‫כלומר, נאמנותו לטכנולוגיה‬ ‫היא שהניעה אותו מלכתחילה.‬
‫אם יחשוף, יתווסף שמו לרשימה השחורה‬ ‫של תעשיית הגרעין לצמיתות.‬
‫כך מגיבים ארגונים כלפי חושפי שחיתויות.‬ ‫הם מהווים איום וצריך להרוס אותם.‬
‫בכטל וג'י-פי-יו יעשו הכול כדי להשתיק אותו.‬
‫שאלתי את עצמי, "למה עשיתי את זה?‬
‫האם זה שווה את הקריירה שלי?‬
‫האם שווה לפרסם את זה?"‬
‫הייתי מוטרד מאוד. מודאג.‬
‫וכשניסיתי להסביר לבטי מה קרה בעבודה‬
‫וששקלתי לפרסם את זה,‬
‫התפתח בינינו דיון מתוח וקשה מאוד‬
‫כי היא פחדה.‬
‫היא רצתה שפשוט אפרוש ואתרחק.‬
‫אבל לא הצלחתי לגרום לה להבין‬
‫את החשיבות הפוטנציאלית של מה שעלול לקרות.‬
‫אפשר היה להרגיש שיש ביניהם קצת מתח,‬
‫אבל הם אף פעם לא באמת אמרו מה מתרחש.‬
‫תמיד הרגשנו בטוחים,‬
‫והיה לנו תא משפחתי שכולנו רצינו בו.‬
‫וכאשר…‬
‫כשהמצב התחיל להשתנות,‬ ‫גם המשפחה והיחסים השתנו.‬
‫אהבתי אותה. לא רציתי לאבד אותה.‬
‫ובהחלט אהבתי את הילדים.‬
‫אז לקחתי את הבנים שלי,‬
‫חזרתי הביתה, וכשהלכנו לכיוון הדירה שלי,‬
‫שמתי לב שהדלת קצת פתוחה.‬
‫היא לא הייתה נעולה. היא הייתה פתוחה.‬
‫הבנתי אז שמישהו היה בדירה שלי.‬
‫לכן ביקשתי מהבנים שלי שיחכו למטה אצל השכן.‬
‫תכננתי להיכנס לחדר שלי כי שם היו הרובים.‬
‫פסעתי לאורך המסדרון לכיוון השירותים,‬
‫חדר השינה של הבנים וחדר השינה שלי.‬
‫פשוט בעטתי בדלתות כדי לראות מה יש בפנים.‬
‫אז כבר הבנתי שהדירה ריקה.‬
‫לא היה שם איש.‬
‫לא נראה היה שלקחו משהו.‬
‫הטלוויזיה הייתה שם,‬ ‫מערכת הסטריאו הייתה שם.‬
‫אבל הם חיטטו בארון‬ ‫שבו שמרתי את הניירת שלי.‬
‫זה היה לגמרי ברור‬
‫שהדבר היחיד שעניין אותם היה תיעוד.‬
‫אם הייתי משאיר שם את התיעוד‬
‫שהבאתי לטום דוויין בוושינגטון,‬
‫לא הייתי יכול להוכיח דבר.‬
‫דיברתי עם השכנה מלמטה.‬
‫היא אישרה ששמעה מישהו בדירה‬
‫בלילה הקודם כשאני והבנים לא היינו בבית.‬
‫זה הפחיד אותי בטירוף וחששתי לחיי משפחתי,‬
‫אחרי שפרצו לדירה שלי.‬
‫התייחסתי לזה כמסר שאומר,‬
‫"הבנים שלך פגיעים, ונגיע אליך באמצעותם".‬
‫כך בדיוק התייחסתי לזה.‬
‫וזה הפך אותי לאויב לכל החיים.‬
‫כי לא מאיימים על הבנים שלי.‬
‫זה צעד אחד רחוק מדי.‬
‫אני אהרוג למענם…‬
‫ללא היסוס.‬
‫ידעתי שהם מחפשים נקמה‬ ‫ושאין בכוונתם להפסיק.‬
‫זה בגלל הנחישות לא להניח להם להתחמק מזה.‬
‫כי לא ידעתי מה עוד אוכל לעשות.‬
‫לכן החלטתי לספר לעולם‬ ‫את מה שחשבתי שכולם צריכים לדעת‬
‫לפני שהם יעשו את זה,‬
‫ופרסמתי את המידע.‬