DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
20. BŘEZNA 1983 DVA DNY PŘED POUŽITÍM JEŘÁBU
Po vloupání do mého bytu
jsem si uvědomil, že GPU a Bechtel se mi snaží předat vzkaz.
Bral jsem to tak, že se mi snaží říct, abych vycouval,
nebo dostanu nakládačku.
Rick volal, že se mu někdo vloupal do jeho bytu.
A věděl jsem, že existuje problém s důvěryhodností místní policie.
Nebyl jsem si jistý, že jim může věřit.
A tak jsem se spojil s FBI a přijeli na místo činu.
Kdykoli mluvíme s informátory, kteří pocházejí z jaderného průmyslu,
vždycky víme, že jsou v nebezpečí.
Ale až přijde Rick Parks a promluví
o závažnosti použití magnetického jeřábu,
přišlo to uprostřed všech těch dalších provinění,
která se najednou objevila a odhalila
možný zločin v Three Mile Island.
Existovaly náznaky, že celý ten příběh o Three Mile Island
až po tu nehodu
má zakrýt činnosti firmy a NRC.
A tak se Rickovo obvinění
stalo součástí mnohem většího příběhu, který by mohl jaderný průmysl zničit.
FBI vysvětlila,
že ohledně nehody probíhá vyšetřování
a že chtějí, abych jim odpověděl na pár otázek, aby všemu rozuměli.
Ale první otázka, kterou jsem měl, byla: „Mám své syny poslat pryč?
Řekli mi: „Vzhledem k tomu, čím se chystáte projít,
to zní jako dobrý nápad.“
A to mě utvrdilo v tom, že chodím po velmi tenkém ledě.
Bylo to sebezpytující rozhodnutí to zveřejnit.
Mám strach jako všichni.
Ale neměl jsem na výběr.
Kdyby ten jeřáb spadl a někoho zabil,
nebo by způsobil, že by radiaci byla vystavena veřejnost,
pokud by se to stalo a já proti tomu nic neudělal,
nikdy bych si to neodpustil.
A věděl jsem, že mě to bude stát vztah s B,
protože nechtěla riskovat
újmu pro ni a její děti
a byla přesvědčená, že všichni zemřeme.
A musím říct, že mě to vážně znepokojovalo.
Takže B odjela k mámě do Harrisburgu.
A byl to těžký rozchod.
Máma nám vysvětlila, že to nevyjde.
Ptala jsem se: „Proč? Co se děje?“
„Co se stalo? Byli jste zamilovaní.“
A říkala jen…
„Musíme to udělat.“
„Ale proč?“
„Bylo to potřeba.“
V tu chvíli jsem nechápala, že to bude…
že to bude asi naposled, co Ricka vidím.
Když stojíte před rozhodnutím…
musíte ho udělat.
Musíte nést následky za svá rozhodnutí.
Takže jsem to udělal.
Ale nebylo to o nic snazší.
22. BŘEZNA 1983 DEN POUŽITÍ MAGNETICKÉHO JEŘÁBU
Toho dne jsem skoro nespala a ráno jsem měla předat Rickovo prohlášení
Úřadu pro jadernou bezpečnost, než budou hlasovat.
Ve stejné době měl Tom tiskovou konferenci.
Projekt vládní odpovědnosti Institutu pro politická studia
je hrdý na to, že zastupuje pana Richarda Parkse.
Pan Parks obviňuje Bechtel a General Public Utilities
z obtěžování a msty proti němu
poté, co on a další odhalili rozsáhlé porušování zajištění kvality
ve vážných bezpečnostních věcech…
Bechtel a GPU věděli, že Rick by mohl všem říct
o důsledcích použití toho jeřábu,
a odhalí tak šanci na úplné zhroucení, které by mohlo zničit východní pobřeží.
Takže měli tiskovku, aby to vyvrátili.
…že jsem si jistý, že všechny aktivity v TMI-2
byly provedeny s bezpečností jako hlavní prioritou.
ŘEDITEL GPU NUCLEAR
Nic nebilo na poplach víc, než dvě konkurující tiskovky,
které debatují o přežití východního pobřeží naší země.
Použili mnoho zkratek, kvůli kterým je tu velké riziko.
Bezpečnostní obavy pana Parkse
byly podrobně projednány a řešeny.
A zároveň jsem předala čestné prohlášení komisi.
Mezi komisaři se začalo diskutovat,
pak vyhlásili přestávku.
Ale bála jsem se, že komise prostě prosadí svou
a bude ho brát prostě jako dalšího informátora.
Jsme znepokojeni, že zkušenosti pana Parkse
odráží to, kvůli čemu nás kontaktovali i další jaderní pracovníci.
Rád bych mu předal slovo, aby popsal své zážitky.
Věděl jsem, že selhání ohledně bezpečnosti v Three Mile Island
čtyři roky po té nehodě,
budou hřebíčkem do rakve jaderného průmyslu.
Vím jen, že jsem byl vždy zastáncem jaderné energie.
Pořád jsem,
ale nejsem zastáncem takového systému řízení.
Je neomluvitelné, když vám v jakémkoli odvětví, natož v jaderném,
představí problém, a vy ho naprosto ignorujete
manipulujete lidmi
a neprávem odsuzujete ty, kteří vám o něm řekli.
Ještě ten jeřáb nepoužili?
Ne, ještě ne. Díky Bohu.
Pane Parksi, očekáváte, že budete mít svou práci?
Pane, je mi to fuk.
Do místnosti se vrátili komisaři NRC.
Nevěděli jsme, co se stane.
A pak tu konferenci prostě ukončili a řekli
„Nepovolíme použití jeřábu při likvidaci škod.“
Tím naše hlasování končí.
Rozbrečela jsem se.
Mise pro zastavení použití jeřábu byla splněna.
Zastavili jsme je.
Když se ten příběh dostal do tisku, bylo mi jasné,
jak byl tento problém nesmírně důležitý.
A byla jsem nesmírně vděčná,
protože jsem věděla, že jeho postoj má následky.
A naštěstí se Rick rozhodl udělat správnou věc.
Šel jsem do NRC a řekl jim, že mi přišla výhrůžka.
A Lake Barrett sám
mi řekl, že na jeřábu nenašli nic špatného.
Ne, nesledoval jsem tu tiskovku, ale slyšel jsem o ní.
Jak se chtěli mstili komukoli, kdo říká pravdu
a že je to zkorumpované a není to bezpečné.
Nikdy jsem o tom neslyšel, že ho vystrnadili z průmyslu,
nebo nic podobného.
Nikdy jsem neslyšel, že by ho označovali jako informátora.
Možná je. Já nevím.
Ani nevím, co to je informátor,
protože věci začnou být plné emocí,
ale pokud jde o mě,
postarali jsme se o veřejné zdraví a bezpečnost. Na to jsem se soustředil.
Krátce po zveřejnění bylo oznámeno,
že dojde ke kongresovému vyšetřování
a vedení zuřilo.
Byli vzteky bez sebe.
Přestěhoval jsem se z bytu
do jiného domu, kde nikdo nevěděl, kde bydlím,
protože elektrárna propustila spoustu lidí,
zastavili veškerou práci a vinili „nesmyslná obvinění Ricka Parkse.“
Všechno v souvislosti s likvidací se zastavilo,
dokud to vyšetřování nedokončili.
DUBEN 1983 ČTYŘI ROKY PO NEHODĚ
První vyšetřování nehody v podstatě souhlasila:
„Tohle byla ta nejhorší nehoda ve veřejném sektoru v dějinách USA,
ale nikdo nezemřel. Pojďme dál.“
Takhle to v Three Mile Island ale nebylo.
Když to Rick zveřejnil,
to množství pochybení, co vyšlo najevo
díky slyšení, bylo neuvěřitelné.
Federální porota zjistila,
že v Three Mile Island nedošlo jen k nehodě.
Operátoři elektrárny falšovali bezpečnostní prověrky,
aby nemuseli zavírat reaktory.
Obžaloba obvinila Metropolitan Edison z kriminálního chování…
ADVOKÁT USA
…a z přestupků, ke kterým docházelo někdy v roce 1978.
Ještě před dokončením stavby
vedení společnosti falšovalo data o zásadním množství úniku
a zničilo dokumenty,
aby udrželo tuto elektrárnu v chodu, když měla být uzavřena.
Dokumenty podané vládě
ukazují, že v měsících před otevřením elektrárny loni 30. prosince
došlo k mnoha poruchám bezpečnostních systémů.
Jeden z ventilů,
který byl pravděpodobně poškozený v důsledku netěsností,
byl ten, co se zasekl otevřený.
Měsíce před nehodou, vedení elektrárny TMI
zatajovalo únik z kritického systému vodního chlazení reaktoru
před vládními regulačními orgány a připravilo tak půdu pro katastrofu.
- A ten problém s falzifikací o únicích? - Nevěnoval jsem tomu pozornost.
Teda…
Asi jsem o tom zaslechl a něco o tom věděl.
Neřekl bych, že to je kritický aspekt, který způsobil nehodu…
nebo není.
Takže o tom nemůžu mluvit.
Ale nikdy jsem neslyšel o tom,
že by to bylo tak důležité…
Zástupce USA provedl tvrdý útok,
a to nejen proti firmě, za její trestuhodné vedení,
ale i proti samotnému NRC.
A nikdo se ani nesnažil to pochopit.
NRC nedokáže zajistit přijatelnou úroveň bezpečnosti
pro jaderné elektrárny národa.
A bohužel je NRC nechala jít.
Nemůžete si pravidla vykládat podle sebe.
Nefalšujete dokumenty.
Neničíte dokumentaci.
Neprovozujete jadernou elektrárnu v rozporu s nařízeními
a v rozporu se zákony.
Zjistili jsme také nejhorší selhání, které lidi vystavilo extrémnímu nebezpečí.
Společnost úmyslně lhala během prvního dne nehody.
DEN NEHODY 13:50
První den odpoledne v 13:50
se ozvala hlasitá rána,
kterou všichni slyšeli a cítili.
Do kontejnmentu vypustili vodíkový plyn.
Bylo to, jako když při grilování pustíte plyn
a když ho nezapálíte hned, ozve se pak velké „baf“.
Nebyla to exploze.
Nebyla tam žádná nadzvuková rázová vlna, ale šlo o hoření vodíku.
Byla to exploze. Vodík vybuchuje.
A vidíte na fotkách, telefony jsou skoro roztavené,
olejové bubny úplně zhroucené.
Každý, kdo si myslel, že k poškození paliva nedošlo,
pak věděl, že k němu došlo.
Většina lidí si o té nehodě myslí,
že ji první den nikdo nepochopil a nevěděl, co se děje.
Nic nemůže být dál od pravdy.
Po tom, co operátoři vypovídali a co ukázalo vyšetřování,
řídicí místnost ten den věděla o spalování vodíku.
A tohle byla vážná krize,
jen pár minut od smrti stovek tisíc lidí
a celá střední Pensylvánie
by byla permanentně zamořená radiací.
Ale právník společnosti několik z nich přiměl změnit výpověď:
„Ne, podle nás hoření vodíku ten první den nebylo důležité.“
To jsem nevěděl.
Nebudu říkat, že v té době
nebyl nikdo, kdo si to uměl spočítat.
Já nevím.
Někteří z nás změnili výpověď,
protože pak už nám došlo, co přesně to bylo,
ale nedostalo se to do analytického systému
k těm pravým v řídicí místnosti, aby tomu porozuměli.
Během té nehody
firma trvala na bagatelizování.
Bezpečnost je dostatečná…
Zeptejte se NRC. Určitě budou jednat.
Spíš pochybuju, že došlo k roztavení…
Na začátku spousta lidí vyšetřovatelům vypověděla,
že přesně chápou, co výbuch vodíku znamená.
Že to znamená, že se jádro taví
a mohlo dojít k uvolnění značného množství radiace.
A guvernérovi to nikdo neřekl.
První den bylo množství radiace potenciálně smrtelné,
zatímco děti chodily do školy, lidé se starali o své farmy.
Jejich životy byly ohroženy a nikdo jim to neřekl.
Nevěříme, že je nutná evakuace oblasti Middletownu…
Měli tu výzvu k evakuaci vydat první den nehody.
Ale neudělali to.
POUŽITÍ JEŘÁBU 24. ČERVENCE 1984
Pět let trvalo dosažení včerejšího milníku
likvidací škod na jaderném reaktoru TMI.
Je to zatím největší krok v procesu úklidu.
Pracovníci zvedli víko ochromeného jaderného reaktoru
poprvé od nehody v roce 1979.
Když uvedli do provozu jeřáb, už jsem tam nepracoval.
A když testovali jeřáb, fungoval.
Když použili jeřáb a připevnili ho k hlavě nádoby, selhal.
Jeřáb zamrzl na různých místech.
A to byl už po mnoha opravách.
A kdyby to udělali před rokem,
kdo ví, jaké katastrofy bychom se dočkali.
A byla to asi…
ta největší úleva v mém životě.
Proto neděláte zkratky v jaderném průmyslu.
Potom Bob Arnold rezignoval
kvůli pochybné integritě vedení.
A hlavní agent NRC na místě, Lake Barrett, také rezignoval.
Neodstoupil jsem. Tohle si vyjasněme.
To není pravda. Teda, byl jsem…
Přeložili mě, požádal jsem o to.
Částečně proto, aby můj syn mohl na střední v Marylandu
a nemusel měnit školu uprostřed. Takže…
Můj odchod neměl co dělat…
s těmito událostmi a magnetickým jeřábem…
co já vím.
KVĚTEN 1985 ŠEST LET PO NEHODĚ
NRC může příští týden hlasovat o tom,
zda obnoví chod nepoškozeného reaktoru pensylvánské Three Mile Island.
Podle GPU je možné reaktor elektrárny Three Mile Island,
který se při nehodě nepoškodil,
bezpečně znovu uvézt do provozu
s vyškolenými operátory.
Celý ten monitorovací panel…
I po tom, co firma po svém obvinění přiznala barvu,
NRC a společnost dělaly všechno možné,
ze strachu, že tahle nehoda zabila průmysl,
a byli odhodláni restartovat první blok,
aby ukázali, že se vrátí.
Stát Pensylvánie a lidé, kteří bydlí poblíž,
jsou jednohlasně proti.
VĚŘÍME V BOHA, NE T.M.I.
Teď víme, že lhali. Známe nebezpečí.
A rozhodli jsme se, že uděláme, co bude v našich silách,
aby zůstala zavřená.
Dělám to proto, že miluju svůj domov a miluju své děti.
Jsme maminky, tátové, máme děti, vnoučata.
Nejsme statistika. Jsme lidi.
Nikdy se tu nestala katastrofa komerční jaderné elektrárny.
To my byli první.
A mělo nám být zaručeno, že se ta firma znovu nerozjede.
Operátoři TMI ukázali vylepšení v hodnotě 100 milionů dolarů,
které prý připraví elektrárnu na restart,
zatímco odpůrci TMI tvrdí, že jejich opozice je teď nejsilnější.
Ta elektrárna má v rukou váš život
a já se bez boje nevzdám.
Tohle je firma, která způsobila nejhorší jadernou nehodu
v dějinách jaderné energetiky.
Nic, co řeknou, mě neujistí.
NECHTE TMI ZAVŘENOU
Jak se v průběhu let objevila pravda,
jen to zvětšilo nedůvěryhodnost,
která stále sužuje jadernou energetiku.
Tohle je jeden z dějinných okamžiků, který je zlomový.
Restartování Three Mile Island je symbolem
pro přežití jaderné energie v Americe.
Je tu ostrá bitva o restart Three Mile Island
a GPU nasadila všechny páky.
Na Three Mile Island přivedli admirála Rickovera,
otce jaderného námořnictva.
Měl obrovský vliv na několik komisařů NRC,
na průmysl jako takový
a dal Three Mile Island své požehnání k restartu.
Žil bych přímo…
Udělejte mi v této budově byt a já bych tu žil rád.
Ale nikdy jsme si nemysleli, že elektrárnu spustí
na základě převahy důkazů,
že tito lidé neměli prostředky, charakter,
integritu pro bezpečný provoz.
Nenecháte zločince provozovat jadernou elektrárnu, že ne?
NRC USA
HLASOVÁNÍ O SPUŠTĚNÍ 1. BLOKU 29. KVĚTNA 1985
Myslím, že hlavní chyby vedení, které tu byly v r. 1979, byly napraveny.
- Kdo je pro? - Ano.
- Proti? - Ne.
Vrahové! Nacističtí vrazi, to jste.
- Prosím… - Zabíjíte naše děti.
Jste vrahové!
Myslím, že jsme dokončili to, proč tu dnes jsme…
Nehoda druhého bloku byla pro místní lidi traumatizující, že?
O tom není pochyb.
Bylo pro ně téma spuštění 1. bloku citlivé? Rozhodně.
Hlasovali jsme proti!
Protestní demonstrace začaly na Three Mile Island
během několika hodin po rozhodnutí o restartu 29. května.
Ale existoval velmi vyčerpávající, několikaletý drahý proces,
který měl zajistit bezpečnost elektrárny po jejím restartu.
Byla jsem v šoku.
Byla jsem naprosto v šoku.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
Poté, co společnost obvinili z podvádění,
lhaní a padělání zpráv o úniku…
Ale to nevadí. Pořád mohou provozovat elektrárnu.
Říct celé komunitě…
„Není to na vás.“
„Nezáleží na tom, jak se cítíte, co děláte a kde bydlíte.“
„Pro nás je důležitější vydělávat.“
To je naprosto neomluvitelné.
Navíc se později dozvídáme,
že podporu Three Mile Island admirála Rickovera
ve skutečnosti podrývá fakt, že GPU
přispěla částkou 380 000 dolarů na vzdělávací fond pana Rickovera.
V návaznosti na to syn admirála Rickovera Robert prohlásil,
že jeho otec byl v době, kdy to schválil, klinicky senilní.
Já osobně si nemyslím, že první blok měl být znovu spuštěn.
A jsem rád, že admirál není naživu, aby mě slyšel,
že s ním někdy nesouhlasím.
Průmysl si z toho odnesl to,
že můžete lhát, podvádět, padělat dokumenty,
zastrašovat a obtěžovat pracovníky, být usvědčen ze zločinu,
a můžete získat povolení k provozu jaderného reaktoru.
To je lekce z Three Mile Island.
Od roku 1985, kdy se Three Mile Island vrátila do provozu,
úzkost způsobená nehodou pokračuje.
A tváří v tvář neviditelné jaderné hrozbě
komunity vážně pochybují o svém bezpečí.
Když jsem odjel z Three Mile Island,
snažil jsem se od toho místa distancovat.
Ale nikdy jsem na to nezapomněl a nepustil to z hlavy.
A někdy mi to pořád dělá starosti.
Trápí mě to do hloubky duše,
že jsem tím musel projít, abych udělal práci, kterou jsme všichni měli dělat,
ochránit veřejnost.
Lidé potřebují vědět, co se stalo místním lidem kolem,
s čím se pořád potýkají.
A jak to, že i po čtyřiceti letech následky nejsou pryč.
NRC a ta firma nás zradili,
protože nechtěli čelit důsledkům a spadu.
Velkou záhadou v Three Mile Island je kolik radiace vypustili,
ale problémem zůstává, že mnoho dat nikdy neprošlo
důkladnou vědeckou analýzou.
Když došlo ke zhroucení,
neexistoval žádný historický základ, co dělat.
Takže Úřad pro jadernou bezpečnost neměl žádný organizační plán.
Většina radiace byla vypuštěna
během prvních tří dní,
ale neměli žádné zařízení na sledování vysokých úrovní radiace.
A tak se z toho stal vědecký odhad,
kolik radiace se do prostředí skutečně dostalo.
Ministerstvo zdravotnictví
slíbilo, že budou následovat zdravotní studie,
pokud žijete v okruhu 8 km od Three Mile Island.
A jak studie pokračovala, nikdo nás nekontaktoval.
Takže Paula kontaktovala kamarádku z okolí,
o které věděla, že pracuje na průzkumu.
Řekla: „Řekli mi, že nejste v okruhu osmi kilometrů.“
A to je naprostá lež.
Bez ohledu na to, kam ten bod kompasu na ostrov umístíte,
jsme v okruhu osmi kilometrů.
Takže mě to velmi znepokojuje, proč nás nechtěli zahrnout.
Rozhodně jsem se obával toho, jak moc jsem tomu byl vystaven.
Sledovali mě několik let.
A naštěstí jsem z toho neměl dlouhodobé následky.
Takže jsme…
měli štěstí.
Podle mého názoru jaderný průmysl
přišel o nejlepší příležitost pro vztahy s veřejností.
Být schopen říct,
„To nejhorší, co se mohlo stát, se stalo
a u nikoho nedošlo k překročení limitu ozáření,
což by mohlo způsobit jakékoli biologické následky.“
Začali v okruhu 32 km.
Nic nenasvědčovalo neobvyklému vzoru nebo výskytu rakoviny.
V roce 1985
chtělo ministerstvo zdravotnictví rychle firmu očistit,
ale nikoho s rozumem v pořádku by nenapadlo dedukovat,
okamžitě po nehodě,
jaké jsou negativní dopady z ozáření.
Tak se radiogenní rakovina nevyskytuje. Je tu latentní období.
Takže na pozadí mysli máte vždycky stín a říkáte si,
„Ublíží mi to? Zabije mě to?“
A co je důležitější,
jestli to může ovlivnit vaši DNA po zbytek života vašich dětí.
Můj manžel byl diagnostikován po nehodě s Hashimotovou nemocí,
což je nemoc, která napadá štítnou žlázu.
Endokrinolog se ho zeptal, jestli náhodou nebydlí poblíž Three Mile Island.
Takže jsem si myslela, že moje děti jsou zatracené.
Myslela jsem, že jsou zatracené.
Nedávno měla moje nejmladší dcera
fibroidní tumor, který vážil pět kilo.
Otázka rakoviny v komunitě je pro mě velmi osobní.
Sama jsem měla rakovinu.
A moje vnučka v 18 letech měla nehodgkinský lymfom.
Je mi jich moc líto.
Opravdu.
Byli to dobří lidé.
Nemyslím si, že ty nemoci měly co dělat s Three Mile Island.
Oni tomu nejspíš věří, a já…
Pokud tomu věří, nikdo to nezmění.
Přední odborník na rakovinu v komunitě Three Mile Island
se podíval na úroveň radiace a směr, kam foukal vítr,
což bylo kolem řeky Susquehanny,
a našel dvakrát až třikrát vyšší výskyt rakoviny v oblasti,
kde došlo k radiaci,
ve srovnání s okolními kopci, kde k radiaci nedošlo.
Dokážete najít izolovanou osobu,
která vám řekne příběh, který není vědecky legitimní?
Jasně. Najdete.
Nejspíš je najdete a vytvoříte skvělou show,
která lidi vyděsí a možná dostanete dobré hodnocení.
Ale je to nesmysl.
Před pár lety
odsud, kolem paže a přes prsa,
dolů až k pánvi, jsem měla lymfom.
Trvalo roky, než se u Nikki
ukázala reakce na ozáření, které dostala, když byla malá.
A jsem stoprocentně přesvědčen, že její rakovina
je výsledkem ozáření z nehody v Three Mile Island.
Promiňte.
Můžu se jen zeptat…
Jasně.
Co to máte s tím kašlem?
Je to…
Nemám žádné slinné žlázy a žádné…
mízní žlázy na téhle straně obličeje.
A někdy mě to zadusí, až nemůžu mluvit,
nemůžu dýchat a musím to pročistit.
Z čeho to je?
Rakovina. Rakovina hrdla.
Myslím, že to bylo kvůli mé jaderné minulosti,
ale taky jsem byl kuřák.
Takže vždycky existuje to „ale“,
které vám brání to říkat s jistotou.
Proto NRC všechno projde.
TMI vypustila obrovské množství záření.
Je až příliš mnoho lidí, kteří mají příliš mnoho symptomů,
a to mě přesvědčilo o tom,
že vrcholná expozice mohla být v určitém okamžiku,
kde způsobila dlouhodobé biologické účinky,
které později mohly vést k rakovině.
Nikdy nemůžete odčinit trauma,
které někteří lidé prožívají přes 40 let
a město, které se musí uzdravit.
A myslím, že když mě Rick kontaktoval,
byl to jeho způsob, jak říct „Už je čas.“
„Je načase vypovědět ten příběh.“
Ahoj, holka.
Vypadáš úžasně.
To s mámou mě moc mrzí.
Bože můj.
Ricka jsem celé ty roky neviděla.
Hned po tom, co zjistil, že jsem měla rakovinu
mě kontaktoval.
Mám pocit, že Three Mile Island je ústřední součástí mého života
od chvíle, kdy jsem na ostrov poprvé vstoupil a…
přál bych si, aby to tak nebylo.
Cítím to stejně.
Jak dlouho jsi v remisi?
Dva roky.
Byla to dlouhá cesta.
- Jak sám víš. - No… ne.
Ano. Bylo to hrozné.
Zeptal se někdy někdo tebe nebo mámy,
co se mnou bylo po zveřejnění?
Byl jsem tu a najednou nebyl?
Máma o tom nikdy moc nemluvila.
Věděla jsem, že se bojí.
Byla vyděšená k smrti.
Srdce jsem v životě měl zlomený jen dvakrát.
Jednou kvůli mámě kluků,
a jednou kvůli tvojí mámě.
Jo, rozbili mě na kousky.
Mamka mě nakonec prosila, abych to nezveřejňoval.
Protože věděla, jak já věděl,
že za to zaplatím.
Zničilo mi to život.
Tobě to zničilo život… rozhodně.
Úplně ho to podělalo, pokud nezničilo.
A kdybychom s mamkou našli způsob,
jak bych z toho mohl odejít bez újmy,
aniž bych to musel zveřejňovat, udělali bychom to.
Ale na nic jsme nepřišli.
- Máš mě za blázna? - Ne.
Myslím, že jsi můj hrdina.
Myslím, že jsi statečný.
Jsi pro mě výjimečný.
Myslím, že to, co děláš a pořád to děláš,
je po všech těch letech ta správná věc
a je mi líto, že ti to zničilo život.
Nemyslím si, že by měl někdo trpět za to,
že se snaží udělat správnou věc
ze správných důvodů.
Mám tě moc rád, holka.
Měl jsem příležitost přemýšlet, stejně jako mnoho starších.
A po tom všem, co se mi stalo v Three Mile Island,
jsem změnil můj pohled na život,
můj pohled na lidi.
Ale pokud se mě zeptáte dneska, po těch letech,
jestli stálo za to, dát vznik téhle síle?
V Černobylu na Ukrajině došlo k nehodě.
Nedá se říct, kolik trvalých škod
ten mrak radiace už způsobil,
ale rozhodně mnohem víc než incident v Three Mile Island v roce 1979.
Zítra tomu bude deset let, co Spojené státy
čelily noční můře jaderné elektrárny Three Mile Island.
Od té doby se v USA
nepostavila žádná nová komerční jaderná elektrárna.
Jak bylo prokázáno, člověk je arogantní
a myslí si, že může navrhnout cokoli,
a to vydrží i ty nejhorší účinky přírody.
A to je mylná domněnka.
Výbuchy v reaktoru Fukušima
po ničivém zemětřesení a tsunami
vyvolávají obavy z jaderného zhroucení.
Vyvstávají otázky, zda je možné zabránit dalším katastrofám.
Jaderná elektrárna Three Mile Island je nyní oficiálně uzavřena,
na vině je konkurence jiných zdrojů energie.
Zatímco se oficiálně zavírá,
bude trvat desetiletí, než bude dokončena likvidace v hodnotě 1 000 000 000 dolarů.
Teď stále věřím v příslib jaderné energie.
Každá země bude muset investovat do nových energeticky čistých technologií.
S množstvím jaderných elektráren, které v USA končí,
v příštích deseti letech
dodávky energie do sítě poklesnou z 21 % na 7 %.
Dnešní energetická krize vyžaduje řešení,
a na jadernou energii nesmíme zapomínat.
Ale v této zemi nikdy nebudeme mít životaschopný jaderný průmysl,
dokud z něj neoddělíme motiv zisku.
Vydělávání peněz nesmí zastínit jadernou bezpečnost.
Takže nelituju.
Za stejných okolností bych to udělal znovu,
i kdybych věděl, jakou cenu zaplatím, a že to mohl být konec jaderného průmyslu.
Na vyprávění tohoto příběhu jsem čekal 37 let.
Tak a je to.
Od nehody v roce 1979
byly v USA licencovány pouze dva nové reaktory.
Čelí miliardovému zadlužení a obavám ohledně bezpečnosti.
Ani jeden z nich není v provozu.
NRC a Met Ed byly dotázány, zda v době nehody
záměrně skrývaly informace.
Společnost Energy, která vlastní Met Ed, odmítla komentovat.
NRC vypověděl, že jeho odpovědi
během a po nehodě byly založeny na agenturní nezávislé analýze
tehdy dostupných informací
a dále tvrdí, že „I když byly během měsíců po nehodě
vyvolány otázky ohledně nežádoucích účinků radiace
na lidský, živočišný i rostlinný život,
žádné z nich nelze přímo spojovat s nehodou.“
Překlad titulků: Alena Novotná