‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני מרגיש כמו אחרי שמתפטרים מעבודה.‬
‫אתה אומר לבוס שילך שיזדיין,‬
‫נכנס לאוטו ונוסע משם.‬
‫זו הרגשה טובה.‬
‫- העיר לייק אוזרק -‬
‫מעולם לא אהבתי את השגרה.‬
‫מעולם לא הייתי אדם‬ ‫שאפשר להכריח אותו לעשות משהו.‬
‫כלומר, אני שליו, אני אוהב,‬
‫אבל אני לא כמו האחרים.‬
‫אני לא כמו האחרים,‬ ‫ואני לא איישר קו עם האחרים.‬
‫כשהם אומרים, "זה נורמלי, מה שנכנסת אליו‬ ‫נורמלי, מה שבנינו כאן הוא נורמלי,‬
‫והתגובה שלך אליו שגויה. זה לא נורמלי."‬
‫לא.‬
‫היית בצבא?‬
‫אני מבין את זה. תודה.‬
‫לעולם לא אוכל לעשות זאת. תודה על שירותך.‬
‫האם אי פעם התעוררת באמצע הלילה‬
‫והרצת בראש את התרחיש הגרוע ביותר?‬
‫נגיד, אתה נוהג במכונית שלך,‬
‫וילד מגיח משום מקום על אופניים,‬ ‫או קורקינט,‬
‫ואתה נכנס בילד הזה,‬
‫הילד מת.‬
‫החלק הטוב בחיים שלך נגמר.‬
‫אני מתעורר ופשוט מריץ את זה בראש.‬
‫אני, לא אתה.‬
‫במיטה החמימה שלי,‬
‫גג מעל ראשי.‬
‫במיטה החמימה שלי, גג מעל ראשי.‬
‫אוכל במקרר... קודם כול, מקרר.‬
‫אני אתעורר, ואתחיל לחשוב על הבחור‬ ‫ליד חנות כלי הנשק‬
‫שגר באוהל.‬
‫והעיר ממשיכה להיכנס בו, והוא סתם בחור.‬
‫הוא סתם בחור.‬
‫הוא רק בחור שיצא מדעתו.‬
‫הוא בטח נחת, כי יש לו‬ ‫את המראה הזה, דומה לך.‬
‫הוא דומה לך והוא רק מנסה לסדר...‬
‫הוא רק מנסה להסתדר אבל לא מצליח,‬
‫כי הוא לא יכול, כי הוא לא יכול להשיג...‬
‫כבר לא יכול...‬
‫למצוא את החיבור...‬
‫ה..‬
‫המפתח.‬
‫הוא לא מצליח...‬
‫להרכיב את הכול מחדש.‬
‫אבל יש ימים, אני מתאר לעצמי,‬
‫יש ימים שבהם...‬
‫זה קרוב.‬
‫כשזה ככה קרוב ל…‬
‫"אני זוכר.‬
‫אני זוכר איך הייתה נפשי‬
‫לפני שקרה הדבר שחירב את נפשי.‬
‫אני זוכר מי אני עכשיו.‬
‫ואני לא צריך לישון על המדרכה ליד חנות הנשק‬
‫כדי לא להרוג את עצמי‬
‫או להרוג את אשתי."‬
‫אבל אז...‬
‫הוא מאבד את זה.‬
‫עוד יום חולף.‬
‫אני שוכב במיטה שלי...‬
‫בוכה על...‬
‫הריגת הילד על הקורקינט, או..‬
‫הנחת חסר הבית...‬
‫או על מות אבי.‬
‫ואבא שלי לא היה אדם טוב, אבל...‬
‫אני מדמיין אותו לקראת הסוף.‬
‫אני רק רוצה לחבק אותו.‬
‫אתה מבין?‬
‫זו תמיד הייתה הבעיה שלי.‬
‫אני אצלול לתוך החרא של אדם אחר.‬
‫או שאתחרפן ממשהו שעדיין לא קרה.‬
‫שאולי לא יקרה.‬
‫אבל אני דואג. אני פשוט דואג.‬
‫כמו טום פטי.‬
‫כמה חבל.‬
‫היום שלי היה טוב, בן אדם.‬
‫איך עבר עליך היום?‬
‫בן זונה.‬
‫הוא כאן?‬
‫איך זה נראה לעזאזל?‬ ‫-איך הוצאת אותו?‬
‫אתה וונדי לא האנשים היחידים שאני מכירה.‬
‫לקחת בחשבון ששמנו אותו בבית החולים‬ ‫כי הוא חולה,‬
‫כי הוא צריך להחלים?‬
‫האם לקחת בחשבון פעם שאתה קשקשן‬ ‫ושמת אותו שם כי הובכת‬
‫במסיבת הליקוקים המזורגגת של מדינת מיזורי?‬
‫את לא מכירה אותו כמונו.‬ ‫אני מכיר אותו מאז שהיה בן 19, בסדר?‬
‫אז למה שמת אותו בבית החולים‬ ‫כשהוא התחנן שלא?‬
‫אתה מכיר אותי מאז שהייתי בת 19.‬
‫זה סוג היחס שעליי לצפות לו?‬
‫היי, כשהוא מתנהג כך, הוא פוגע בעצמו. בסדר?‬
‫אתה משקר לעצמך.‬
‫יש דרכים אחרות להתמודד עם חרא כזה.‬
‫הוא חולה. את צריכה להבין את עמדתנו, בסדר?‬
‫הוא יודע כל מה שאנחנו עושים.‬
‫את מבינה אותי?‬
‫היי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫איך אני מרגיש?‬
‫כאילו שאשפזת אותי.‬
‫ככה אני מרגיש, לעזאזל.‬
‫היי.‬
‫היי. למה שלא...‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן, למה שלא תיכנס? המזגן פועל. בסדר?‬
‫אכנס עוד רגע.‬
‫האמת שאני שמח שהוא כאן.‬
‫אתה וונדי יכולים ללכת להזדיין.‬
‫תעביר את המסר. אנחנו גמרנו.‬
‫והרגע אמרתי לעורכת הדין הכלבה שלכם‬ ‫שהיא יכולה ללכת להזדיין.‬
‫החרא הזה נגמר ברגע זה.‬
‫רגע, דיברת עם הלן?‬ ‫-רגע...‬
‫מה אמרת?‬ ‫-דיברת עם הלן?‬
‫כן, דיברתי איתה.‬
‫אין לך זכות לאשפז אותי.‬
‫יש הרבה דברים שאתה יכול לעשות לי,‬ ‫אבל אתה לא יכול לכלוא אותי בבית חולים‬
‫ולסמם אותי כאילו אני איזו חיה מזוינת‬ ‫בגן חיות.‬
‫אתה מבין מה אתה עושה כאן?‬
‫את יודעת כמה כל דבר שאתם עושים‬
‫הוא רחוק מהרגיל?‬
‫הרגע נאלצתי לספר לילדה בת 16‬
‫שאימה היא עורכת דין של קרטל סמים מזוין.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-אין לזה שום קשר למצב רגיל.‬
‫תירגע. דיברת עם הבת שלה?‬
‫דיברת עם הבת שלה?‬ ‫-כן, דיברתי עם הבת המזוינת שלה.‬
‫את צריכה למצוא לאן לקחת אותו.‬ ‫-דיברתי עם הבת המזוינת שלה,‬
‫שדרך אגב, אני מרחם עליה,‬
‫כי אין לה מושג במה היא מעורבת.‬
‫לא, אין לך מושג במה אתה מעורב, בסדר?‬
‫תיכנס לטנדר, עכשיו!‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-לך עם רות.‬
‫היא הולכת להרוג אותך.‬
‫קדימה, אתה חייב ללכת.‬ ‫-מה?‬
‫עוף מפה.‬
‫תיכנס לרכב המזוין, עכשיו!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫טוב, תגיד לי משהו,‬
‫האם מדיניות בית החולים היא לאפשר‬
‫לחולים פסיכיאטריים להיכנס למוניות לבד‬ ‫כשהם משתחררים?‬
‫לא, זה נכון.‬
‫בלי קרוב משפחה, בלי משמורת כלשהי.‬
‫תראה...‬
‫אל תדבר אליי כך.‬
‫לא. אל תדבר איתי על זכויות המטופל‬ ‫כשאני יודעת הכול על זה...‬
‫גמרתי איתך.‬
‫אני מצטערת. לא שמעתי אותך נכנסת.‬
‫טוב, אני מצטערת.‬
‫אני מניחה ששמעת על בן.‬
‫כן. דיברת איתו?‬ ‫-לא.‬
‫לא, אני לא יודעת כלום.‬
‫אבל, את כן?‬
‫כלומר, למה שהשופט יבטל את הצו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫התקשרו מבית החולים ואמרו ששחררו אותו.‬ ‫זה כל מה שאני יודעת.‬
‫כן, דיברתי איתם בטלפון. הם חסרי תועלת.‬
‫זה מרטי.‬
‫היי.‬
‫היי. הוא פישל עם הלן.‬
‫האמת שהיא כאן.‬
‫באמת? טוב,‬
‫תשמעי, את תיאלצי לעשות כמיטב יכולתך‬ ‫כדי לא להגיב.‬
‫לא.‬
‫לא, היא...‬
‫לא יודעת יותר מאיתנו.‬
‫רות סידרה שדרלין תשחרר אותו,‬
‫ואז הוא הלך להלן,‬
‫ומסתבר שהם רבו והוא סיפר לארין הכול.‬
‫אני בדרך אלייך, מותק. בסדר?‬
‫אוקיי.‬
‫איך היא מתנהגת?‬
‫היא מתנהגת כאילו לא קרה כלום?‬
‫כן.‬
‫וניסיתי להתקשר אליהם,‬ ‫וגם הם לא יודעים כלום.‬
‫את יכולה רק להגיד להלן שהייתי אצל רות,‬
‫ואין שם אף אחד?‬
‫בסדר.‬
‫ביקשתי מרות להוציא אותו משם,‬
‫והיא בטח לקחה אותו לדרלין. אני לא יודע.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, אנחנו...‬
‫נתראה כשתגיע.‬
‫כן, נתראה עוד מעט.‬
‫מרטי אצל רות. אין שם אף אחד.‬
‫הוא בדרך לכאן.‬
‫אחי ממש חולה.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה בטח מאוד קשה.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫מה בדיוק ההורים שלך עושים לפרנסתם?‬
‫מה?‬ ‫-מה הם עושים עם אימא שלי?‬
‫כאילו, היא עורכת הדין שלהם.‬
‫כן, והם שותפים עסקיים. מה קורה?‬
‫האם הדוד שלכם שוחרר מבית חולים לחולי נפש?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הדוד שלכם הגיע לבית שלי‬
‫ואמר לי שאימא שלי עובדת‬ ‫בשביל קרטל סמים מקסיקני.‬
‫מה יש לכם להגיד על זה?‬
‫אז זה נכון.‬
‫ומה עם ההורים שלכם?‬
‫הם מחזיקים ומפעילים חברות קש...‬
‫ג'ונה, לא.‬
‫אם את לא רוצה שכל החיים שלך יתפוצצו,‬
‫את חייבת להקשיב לי, בסדר?‬
‫אסור לך לספר לאף אחד.‬
‫סמכי עליי.‬
‫את לא רוצה את זה.‬
‫את לא יכולה לדבר על זה עם אף אחד.‬
‫וכשאת צריכה לדבר על דברים,‬
‫את יכולה לדבר איתנו.‬ ‫-אבל רק איתנו.‬
‫זה חייב להיות כך.‬
‫תודה שאת מסכימה לעשות זאת.‬
‫פשוט נצטרך להסתיר אותו‬
‫מספיק זמן עד שהחרא יירגע.‬
‫הוא יהיה בסדר כאן.‬
‫אני אצטרך לחזור לקזינו,‬
‫כדי שדבר לא ייראה חריג.‬
‫את יודעת, נשיג את המזומן והדרכונים,‬
‫והכול יהיה מסודר.‬
‫אני לא עוזב את הארץ.‬ ‫-אתה תעזוב את הארץ המזוינת,‬
‫אם אבקש ממך לעזוב את הארץ המזוינת, בסדר?‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫כולם, הישארו רגועים.‬
‫יש לו כאן מקלט בטוח איתנו‬
‫לכמה זמן שיהיה בכך צורך.‬
‫בוא איתי, בנג'מין.‬
‫אני אביא לך משקה קר.‬
‫תודה על זה.‬
‫הוא נראה כמו בחור נחמד.‬
‫כן.‬
‫יש אנשים שמנסים להרוג אותו.‬
‫אתה יודע, כל מה שהוא נוגע בו‬ ‫הופך לחרא של כלבים.‬
‫אני מתחילה לחשוב שאולי אנחנו קרובי משפחה.‬
‫אני מבין למה את מתכוונת, אבל...‬
‫אני מדבר עם אבי המת,‬
‫ואני מאוהב באישה שמדברת עם בעלה המת‬
‫והיא מבוגרת מספיק כדי להיות סבתא שלי, אז..‬
‫מהו טירוף, בעצם?‬
‫מאוהב?‬
‫כן.‬
‫זה בסדר שאת מאוהבת בבחור.‬
‫לא אמרתי שאני מאוהבת בו.‬
‫כן.‬
‫אתה בטוח שזה בסדר?‬
‫מה, שהוא כאן?‬ ‫-כן.‬
‫כן, זה בסדר. היא מחבבת אותך.‬
‫למה?‬
‫כי אני מחבב אותך.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫נוכל להתקשר אם הוא יגיע.‬
‫לא אכפת לי לחכות.‬
‫את רעבה?‬
‫טוב. בואו פשוט נפסיק.‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫החדשות הטובות הן...‬
‫שהוא לא שפוי.‬
‫ואני יכולה להגיד לארין כמה שהוא חולה.‬
‫איך הכול...‬ ‫-עשיתי את זה, מן הסתם.‬
‫היא לא האמינה לי.‬ ‫-טוב, אני אגרום לה להאמין לי.‬
‫יש לי אלף סיפורים, סמכי עליי,‬ ‫ואז, הלן, אני אמצא אותו,‬
‫ואוציא אותו מהארץ. אני אגרום לו להיעלם.‬
‫לא תצטרכי לחשוב עליו שוב.‬
‫הלן, בבקשה...‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫חשבתי על מה שאמרת.‬
‫את שקרנית.‬
‫ארין...‬ ‫-אל תטרחי.‬
‫ארין, את צריכה להבין.‬
‫אחי ממציא פנטזיות כאלה כל חייו.‬
‫בואי נעשה זאת בבית...‬
‫לא, הם צריכים לקחת בזה חלק,‬ ‫את לא חושבת?‬
‫ארין, מתוקה, תסתכלי עליי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫אימא שלך לא פושעת.‬
‫או עורכת דין של ברון סמים.‬
‫אנחנו לא פושעים.‬
‫חשבי על זה. זה מטורף.‬
‫אימא.‬
‫אני...‬
‫אני בכלל לא מכירה אותך.‬
‫ואני לא יכולה להיות לידך.‬
‫אני חוזרת לבית המטופש הזה,‬ ‫לוקחת את חפציי ואני הולכת הביתה.‬
‫היא תירגע.‬
‫נוכל לדבר איתה ו…‬
‫נתמודד עם בן.‬
‫רק, בבקשה, תני לנו לתקן את זה.‬
‫היו הרבה תיקונים בזמן האחרון, לא?‬
‫עם שניכם?‬
‫ואני מבינה שזו בקשה מוגזמת‬
‫שתנטרלו את המצב הזה בעצמכם,‬
‫אבל אני חושבת שכולנו נסכים‬ ‫שאירועי היום מצביעים על כמה...‬
‫נקודות פגיעות שאינן מתקבלות על הדעת.‬
‫ואני אצטרך לתקן את זה.‬
‫תוכלו לתת לאימא שלכם ולי רגע, בבקשה?‬
‫לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫איפה בן?‬
‫הוא עם רות.‬
‫מישהו צריך להשגיח עליו.‬
‫אני יכול לעשות זאת.‬ ‫-לא, אתה לא. אתה לא יכול לעזור בזה.‬
‫למה שלא כולנו נעזוב?‬
‫נוכל ללכת למקום בטוח‬ ‫ולהתחיל חיים חדשים שוב.‬
‫זה קל עם החשבונות שפתחתי.‬
‫נוכל למצוא מחליף שיתמודד עם הכול,‬
‫ונוכל לקחת את בן ורות איתנו.‬
‫ג'ונה...‬
‫לא נוכל לעשות זאת.‬
‫אנחנו צריכים להוציא כסף מהמאוזולאום,‬ ‫להשיג מסמכים עבור בן.‬
‫אתה צריך להשיב את הסוכנת מילר לתפקידה.‬
‫אני עובד על זה.‬ ‫-כן, תעבוד מהר יותר.‬
‫נצטרך להוציא אותו מהארץ.‬
‫למה הוא צריך לעזוב את הארץ?‬
‫רק כי הוא סיפר לארין?‬
‫אבל ארין תהיה בסדר.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫הוא פישל.‬
‫וונדי.‬ ‫-לא, זה נכון.‬
‫ושניכם יודעים...‬
‫שאנחנו לא יכולים לעשות טעויות כאלה.‬
‫הלן תספר על זה לנבארו. היא תעשה זאת.‬
‫הוא צריך לדעת שאנחנו בעלי ערך רב יותר‬ ‫ממנה.‬
‫אני אוהב את האישה שלך. היא מגניבה.‬
‫מגניב.‬
‫רות ממש כועסת.‬
‫היא פשוט מפחדת. אתה מבין?‬
‫היא עובדת בשביל אנשים רעים.‬
‫אני מרגיש שפישלתי כהוגן.‬
‫כלומר, היא לקחה רובה ציד‬
‫לפני שעזבנו את הבית.‬
‫לא, תראה…‬
‫מעולם לא ראיתי את רות מאוהבת,‬
‫והכרתי אותה כל חיי.‬
‫אז...‬
‫אתה...‬
‫מרגיש די בטוח לגבי זה?‬
‫טוב, זה לא ממש משנה איך אני מרגיש לגבי זה.‬
‫איך אתה מרגיש בנוגע לזה?‬
‫אני אוהב אותה.‬
‫אין אף אחת כמוה.‬
‫לא, אין.‬
‫אתה חושב שכדאי לי...‬
‫אתה חושב שעליי ללכת...‬
‫ולומר לה שאני יודע כמה שאני טיפש?‬
‫לא.‬
‫אני יכול...‬
‫להתקשר להלן.‬
‫תראה, אני לא חושב‬ ‫שהיא הייתה מביאה אותך הנה‬
‫ואומרת לך להישאר אם היא הייתה רוצה שתעזוב.‬
‫נכון.‬
‫אז אני צריך להישאר.‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫בטח, כן, אני מבין.‬
‫מאמץ אחרון להיום,‬
‫שלוש מאות אלף דולר.‬
‫אני יודע, אבל אמרת לי לעצור.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אבל היום זה יום חדש לגמרי.‬
‫זו לא בעיה של תזרים מזומנים, נכון?‬
‫האמת שזה כן.‬
‫טוב, אני רק דואג מה-FBI.‬
‫כי...‬ ‫-זה בסדר, כן.‬
‫זה בעייתי להגיע עם הכסף...‬
‫אין בעיה. זו כלל לא בעיה.‬
‫אני צריך בין 250 ל-300 אלף דולר.‬
‫אני צריך שתעשה זאת, אני יודע שאתה יכול,‬ ‫כי ראיתי את עבודתך. בסדר? היום. תודה.‬
‫לעזאזל.‬
‫קראפס, שתיים.‬
‫תודה.‬
‫שלום, מר דרמודי.‬
‫- מיזורי בל קזינו -‬
‫כן?‬
‫מרטי, היא יודעת. היא יודעת שמשהו קורה.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת יותר.‬
‫אני לא יכול. אולי ההורמונים משפיעים.‬
‫אני לא יודע אם זה עובד עם היריון.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לא, אני יודע. גם אני חשבתי שיהיה קל.‬ ‫כלומר, מפסידים קצת כסף. אף אחד לא יידע,‬
‫כי זה הימורים. כולם מפסידים כסף.‬
‫איזה זין.‬
‫אתה לא צריך לקלל אותי כך.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫אסור לך להיות כאן.‬
‫אני רק מנסה להבין מה אני יכול לעשות‬
‫כדי שזה יהיה חלק יותר.‬ ‫-חרא.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫רק תיצמד לתוכנית המזוינת, סם.‬
‫רגע, אתה שוב מקלל אותי.‬
‫אני כל כך מצטער, רות.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך או לעשות משהו מטופש.‬
‫בן, אתה לא יכול להיות כאן.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫לא, הכול ממש לא בסדר.‬
‫נלסון למטה. קדימה, אתה חייב לבוא איתי.‬
‫קדימה.‬
‫פשוט לך איתו.‬
‫תעשי מה שהוא אומר לך, לעזאזל.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫באמת.‬
‫אני מבין. פשוט תשכרי מכונית‬ ‫ותפגשי אותנו בסמן 28 ק"מ.‬
‫תגיד לה שאמרתי שאני מצטער.‬
‫תגיד לה שרציתי להתנצל בפני רות.‬ ‫תגיד לה שאני מצטער.‬
‫כן, בסדר.‬
‫ובן אומר שהוא מצטער. בסדר?‬
‫כן. ביי.‬
‫היא כעסה?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אתה בטוח שאני לא יכול לתקן את זה?‬
‫בסדר.‬
‫לימדת אותי הרבה במשך השנים.‬
‫לא נכון.‬
‫התקשרתי אליך בלילה שבו בוש ניצח‬ ‫בפעם השנייה.‬
‫והתקשרתי אליך כשהתחרפנתי,‬
‫כי לא שילמתי מיסים משהו כמו תשע שנים.‬
‫זה הלילה שלימדתי אותך על האינטרנט.‬
‫ואז לימדת אותי על טורבו-טקס.‬
‫לא נתת לי לחשב את המיסים שלך.‬
‫ו...‬
‫בשנה שבה לימדתי אותך טורבו-טקס,‬ ‫לא עשו לך ביקורת? אז, אתה יודע...‬
‫בכל זאת, זה..‬
‫אם רק תיתן לי הזדמנות‬
‫אני יכול לתקן הכול.‬
‫בן, אני...‬
‫תראה.‬
‫קיבלתי החלטה לפני כמה שנים.‬
‫וזה יצר מצב קשה‬
‫למשפחה שלי.‬
‫אני מתחרט על זה.‬
‫לאנשים שאנחנו מתעסקים איתם,‬
‫אכפת מדבר אחד.‬
‫מכסף.‬
‫הלן תהרוג אותך.‬
‫היא תהרוג את כל המשפחה שלנו.‬
‫לכן אנחנו עושים את זה.‬
‫היי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫פשוט תיכנס לאוטו.‬
‫אקח את זה לקנזס סיטי.‬
‫אקנה טלפון חד פעמי אחר כך.‬
‫לאיזה כיוון תסעו?‬
‫אני לא יודעת. מזרח, אני מניחה.‬
‫אני אתקשר אליך.‬
‫בסדר.‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטער שדפקתי את המסיבה שלך.‬
‫גם אני.‬
‫את חוזרת לפוליטיקה.‬
‫תמיד חשבתי שהיית צריכה להישאר בפוליטיקה.‬
‫יכולת להיות סיפור הצלחה.‬
‫אני עדיין יכולה להיות סיפור הצלחה.‬
‫את עדיין יכולה להיות סיפור הצלחה.‬
‫זו אמריקה.‬
‫לאן אני יכולה לקחת אותך?‬
‫מקום שתוכל להישאר בו‬
‫ולהחלים?‬
‫בכל מקום אליו אני הולך, אני מגיע.‬
‫ובכן, חייב להיות מקום כלשהו.‬
‫איך זה קרה?‬
‫טוב...‬
‫אסור לך להתעסק עם ילדים‬
‫של אנשים בעלי כוח.‬
‫כלומר, לרוב, אי אפשר להתעסק‬ ‫עם ילדים של אף אחד,‬
‫אבל אנשים בעלי כוח...‬
‫מגיבים באופן רע במיוחד.‬
‫נכון.‬
‫טוב.‬
‫אבל…‬
‫כלומר...‬
‫איך אנחנו הגענו הנה?‬
‫כלומר, איך את הגעת הנה?‬
‫ואת לא חושבת...‬
‫שהבת שלה הייתה מגלה בסופו של דבר?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא.‬
‫ואני לעולם לא אתן לה...‬
‫לדעת שכך אני חושבת, אבל הלן...‬
‫הלן מפחידה ו..‬
‫היא חכמה ממני.‬
‫האם הרגע שמעתי מבטא דרומי?‬
‫לא.‬
‫את באמת חושבת שהיא חכמה ממך?‬
‫לא.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אמרתי לך למה.‬
‫לא ממש.‬
‫כי להילחם על חייך גורם‬
‫לכל דבר אחר שעשית בעבר...‬
‫להיראות משעמם מאוד.‬
‫את בטח עייפה.‬
‫זה מה שהיית חושב.‬
‫משהו יקרה לו?‬
‫תגיד את האמת.‬
‫לכן אימא הוציאה אותו מהעיר.‬
‫כדי ששום דבר רע לא יקרה.‬
‫לאן היא הולכת?‬
‫למקום בטוח.‬
‫כל מה שאתם צריכים לעשות זה להירגע ולישון.‬
‫מה שאני צריך לעשות זה לקחת את הטלפון‬ ‫של אימא לקנזס סיטי.‬
‫אני אעשה את זה. יש לך מספיק על הראש כאן.‬
‫בחייך, זה מסוכן מדי.‬
‫מסוכן יותר מכל דבר אחר?‬
‫הוא לא כאן, לעזאזל!‬
‫רציתי לשאול אותך על אבא שלי.‬
‫הוא סבל בסוף, כשירית בו?‬
‫בוקר טוב, גברתי השוטרת.‬ ‫האם אסור לנו לישון כאן?‬
‫חשבתי שנוכל, אני כל כך מצטערת.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני כאן בנוגע לחבר שלך.‬
‫זה אחי.‬
‫היה לנו דיווח שאחיך עלול להיות בסכנה.‬
‫אולי מישהו מחפש אותו.‬
‫שעומר נבארו מחפש אותו כדי להרוג אותו.‬
‫יש בזה אמת?‬
‫לא.‬
‫אלוהים, לא.‬
‫אחי חולה. הוא...‬
‫הוא סובל ממחלת נפש.‬
‫ורק יצאנו מבית החולים,‬
‫ורק הקשבנו לסיפור‬
‫על עומר נבארו ברדיו.‬
‫אז זה הכול…‬
‫זו אי הבנה אחת גדולה.‬
‫אני אצטרך לבקש משניכם לצאת מהרכב,‬ ‫בבקשה, גברתי.‬
‫גברתי השוטרת, אפשר בבקשה...‬ ‫לא לסבך את זה יותר...‬
‫צאי מהמכונית, בבקשה.‬
‫אני אשאל אותך כמה שאלות.‬
‫ואז נציץ במכונית.‬
‫בסדר, אנו יכולים...‬
‫אנחנו יכולים לצאת מהרכב, אבל את יודעת,‬
‫לפי חוקי החיפוש והתפיסה,‬
‫אנו לא נדרשים לענות על השאלות שלך‬
‫ואם את רוצה לעשות חיפוש ברכב,‬ ‫תצטרכי להשיג צו.‬
‫וזה יהיה בזבוז זמן ומשאבים.‬
‫ובסוף שבוע, לא פחות, הכול בגללך? ‬
‫ואת יודעת, אני אהיה סקרנית‬
‫לגבי מה שתצייני כסיבה בצו הזה.‬
‫מה, איזה קשקוש מוחלט שאחי,‬
‫שרק השתחרר מאשפוז פסיכיאטרי, דרך אגב,‬
‫פלט לאיזה נווד במגרש חניה?‬
‫אז...‬
‫לא נוכל פשוט להניח לזה?‬
‫בבקשה?‬
‫ואת יכולה...‬
‫למקד את הכוונות הטובות שלך במקום אחר.‬
‫את עורכת דין?‬
‫לא.‬
‫טוב, יש לנו את פרטי לוחית הרישוי שלך,‬ ‫אז...‬
‫היו זהירים במיוחד.‬
‫תודה, גברתי השוטרת.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה מנסה לעשות לי?‬
‫מה היית עושה? מה היית עושה במקומי?‬
‫אתה כמו פעוט מזוין.‬
‫אתה גורם לי לרצות לשתות בשבע בבוקר.‬ ‫אתה גורם לי לרצות לשתות.‬
‫אני מצטער...‬ ‫-בלי דיבורים.‬
‫בלי דיבורים יותר עד סוף הנסיעה.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬ ‫-למען השם.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫- האייפון של וונדי -‬
‫אני לא יודע מה להגיד לך.‬ ‫היא נפגשת עם תורמים בקנזס סיטי.‬
‫ראשית, הקרן שלכם גמורה.‬
‫אף אחד לא רוצה בלגן כשמדובר בכסף שלהם.‬
‫מה בדיוק את רוצה ממני?‬
‫שנינו יודעים שגיסך מהווה סכנה לארגון.‬
‫טוב, אני לא מסכים. הוא לא.‬ ‫לא כשהוא לוקח תרופות,‬
‫ודיברתי איתו...‬ ‫-לא.‬
‫בתחום שלנו,‬
‫ואני מצטערת שעליי להיות כל כך בוטה,‬ ‫אבל אין מקום למחלות נפש.‬
‫המקצוע שלנו אינו מיועד לפרוגרסיביים.‬
‫אנו עוסקים במקצוע שמרני מאוד.‬
‫בהצלחה.‬
‫רות, אני צריך לדבר איתך.‬
‫מה?‬
‫בסדר. מרטי ביקש ממני להפסיד עוד כסף,‬
‫ואני לא יכול. אני חושב שהגברת מה-FBI‬ ‫עלתה עליי.‬
‫אז אם אמשיך להפסיד כסף, היא תוכל...‬ ‫-סם, פשוט תעשה את זה, לעזאזל.‬
‫מה שמרטי אמר לעשות,‬
‫פשוט תעשה את זה,‬
‫ואני לא רוצה לשמוע עוד מילה על זה.‬
‫אוקיי, אני לא חושב שאת‬ ‫מבינה את הלחץ שאני חווה כרגע.‬
‫סם, זה לא מזיז לי את התחת!‬
‫כי היא שונאת אותי. זה מה שאתה רוצה?‬ ‫כי היא מעדיפה להיות איתך?‬
‫כי לבוא לכאן היה רעיון נורא.‬ ‫מה אתה רוצה ממני, ג'ין?‬
‫קיבלת את שני הילדים שלנו.‬ ‫ניצחת. ברכותיי.‬
‫בן זונה.‬
‫היא לעולם לא תוכל לשמור את זה בסוד‬ ‫לשארית חייה.‬
‫מאבא שלה, מאחיה, זה פשוט...‬
‫הלוואי והוא לא היה מספר לה.‬
‫אבל רק שיהיה ברור…‬
‫בן לא חייב למות בגלל מה שהוא אמר לארין.‬
‫בן צריך למות כי ארין היא לא האדם האחרון‬ ‫שהוא יספר לו.‬
‫אני ממש מצטער על כל זה.‬
‫לא אכפת לי אם אתה מצטער.‬
‫היא לעולם לא תבטח בי שוב.‬
‫גם אנחנו חשבנו כך.‬
‫הילדים שלך שונים.‬
‫במה?‬
‫כי הם תמיד ידעו.‬
‫לא, הם לא.‬
‫וונדי סיפרה להם ברגע שהגענו הנה.‬
‫לא הייתי מקבל את אותה ההחלטה, אבל...‬
‫כן.‬
‫את תזכי בה בחזרה.‬
‫אני יודע שזה לא נראה כך,‬
‫אבל זה יקרה.‬
‫בלי קשר, אתה יודע מה צריך לקרות.‬
‫ואם זה לא יקרה בצורה הזו,‬
‫אתה יודע מה צריך לקרות.‬
‫כן?‬
‫רציתי להגיד לך שאני מצטער.‬
‫אוקיי.‬
‫אנחנו צריכים לתקן את זה.‬
‫אני רוצה שתדעי שלא התכוונתי לפגוע בבת שלך,‬
‫אבל בית החולים הוא מקום רע מאוד בשבילי.‬
‫זה בסדר. אני מבינה.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני יכולה לבוא לקחת אותך,‬ ‫ונוכל לפתור את זה.‬
‫עם מי דיברת?‬
‫הלן.‬
‫מה הבעיה המזוינת שלך?‬
‫אתה מנסה להרוג את עצמך?‬ ‫אתה מנסה להרוג את המשפחה שלי?‬
‫אם אתה רוצה להיהרג, רוץ לכביש!‬
‫האם אתה מבין?‬
‫תקשיבי, אני יודע שפישלתי.‬ ‫אני מנסה לתקן את זה.‬
‫אם היא לא תקבל מה שהיא רוצה,‬ ‫היא תהרוג את ילדיי!‬
‫זה לא משחק.‬
‫זה אמיתי.‬
‫זה אמיתי. תיכנס למכונית!‬
‫תיכנס למכונית!‬
‫- שוק הדרכים של איימי -‬
‫קדימה!‬
‫תיכנס למכונית המזוינת.‬
‫זה היה גיסך.‬
‫אתה חייב להגיד לי איפה הם.‬
‫איפה את?‬
‫זה סיוט.‬
‫לאן אקח אותו?‬
‫מה לעזאזל אני עושה? הוא לא מבין.‬
‫הוא באמת לא מבין.‬
‫תוכלי להגיד איפה אתם?‬
‫מה זה משנה איפה אני?‬
‫אני באיזו תחנת שירות.‬
‫אני לא יכולה לתקן את זה. אני לא יכולה.‬
‫אני לא יכולה לשלוט בו.‬
‫תגידי לי מה אני יכול לעשות.‬
‫אתה לא יכול לעזור לי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫אתה אידיוט מטומטם.‬
‫היי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. יהיה בסדר.‬
‫לאן אני יכולה לקחת אותך?‬
‫איפה תוכל להיות? איפה תהיה בסדר?‬
‫ואז נוכל להביא את רות אליך.‬
‫ונוכל לתקן את זה, אבל, מותק...‬
‫מותק.‬
‫אתה חייב לעזור לי.‬
‫בסדר?‬
‫לאן אני יכולה לקחת אותך?‬
‫אולי לנוקסוויל.‬
‫אני עדיין מכיר כמה אנשים שם.‬
‫ואני יודע...‬
‫אני יודע איפה נמצאים כל בתי החולים.‬
‫ואוכל לשמור על פרופיל נמוך.‬
‫אוכל לשמור על פרופיל נמוך.‬ ‫-אוקיי.‬
‫נוקסוויל?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫-סליחה.‬
‫זה בסדר. הנה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫הלו?‬
‫הקבלות שלך עלו ב-19 אחוז.‬
‫בחיי, זה הרבה.‬
‫זה מספיק כדי להאריך את הצו שלי.‬
‫איזו תפנית מעניינת.‬
‫כנראה תייר עשיר.‬
‫אז...‬
‫קודם גרמת להדחתי, ועכשיו זה.‬
‫אתה שחקן.‬
‫אולי לא הייתי צריכה לסמן את החשבון ההוא.‬ ‫אולי היית צריך להישאר בתא במקסיקו.‬
‫אוקיי, החרא הזה ישאיר אותי כאן,‬
‫אבל אנחנו לא נהיה חברים.‬
‫דע זאת.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬
‫זה הכול?‬
‫האיש הזה כרגע קנה טלפון?‬
‫בהחלט. את צריכה טלפון?‬
‫את בסדר, חמודה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫מה, את צריכה עזרה?‬
‫לא.‬
‫קח.‬
‫תודה רבה.‬
‫הם טעימים.‬
‫נכון.‬
‫ופנקייקים לארוחת ערב מזכירים לי את הבית‬ ‫בדרך פייר פינק.‬
‫העטלפים.‬
‫העטלפים!‬
‫זה היה בית נהדר.‬
‫כן?‬
‫הייתה לו מרפסת קדמית גדולה.‬
‫נכון.‬
‫זו הייתה המרפסת של לאקי.‬
‫נכון.‬
‫הוא היה כלב כל כך טוב.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫חמש שנים.‬
‫אני לא יודע. בחייך.‬
‫תגיד לי.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫תגיד לי.‬
‫טוב.‬
‫זה קל.‬
‫רות.‬
‫כלבים.‬
‫בית.‬
‫גינה, עבודה.‬
‫ואני רוצה עזים,‬
‫אבל נראה לי שזה יותר קרוב‬ ‫לשמונה עד עשר שנים.‬
‫נשמע נחמד.‬
‫את?‬
‫מה שאמרת נשמע טוב.‬
‫הכלבים...‬
‫והעזים והכול.‬
‫את לא בקטע של כלבים ועזים.‬
‫את בקטע של קודי סיווג‬ ‫וגיוס כספים על יאכטות.‬
‫נשמע נורא.‬
‫מישהו צריך לעשות את זה.‬
‫תאכלי את האוכל שלך.‬
‫תאכלי.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫היי, איפה את?‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬
‫מותק, תנשמי.‬
‫איפה את?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אני לא יכולה, מרטי.‬ ‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫את נוהגת?‬ ‫-אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫עצרי בצד, מותק. את לא צריכה לנהוג.‬
‫וונדי, את כל החיים שלנו, מותק.‬
‫את כל החיים שלנו, מותק,‬
‫ואנחנו אוהבים אותך מאוד, ותחזרי הביתה‬
‫ותני לנו לטפל בך. בסדר?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫מה, לעצור אותו? לעצור אותו?‬
‫מותק, תנשמי.‬
‫מה אנחנו עושים? מה אני עושה?‬
‫אלוהים.‬
‫פשוט נשמי עמוק.‬
‫מה אני עושה?‬
‫בחייך, הכול יהיה בסדר.‬
‫לא...‬
‫מותק, בואי הביתה ותני לי לטפל בך.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫תגידי לי שאת שומעת אותי, מותק.‬
‫וונדי?‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫אני...‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬