СЕРІАЛ NETFLIX
Ікузо!
Він виснажиться.
Заспокойся. Володар Коґане наказав позбутися від йокаїв.
Він не казав убити їх.
То це музей культури?
-Ніхто сюди не ходить. Це завалище. -Тут було чудово!
Тобто сумно, що місто дозволило йому так занепасти.
Тому тут повно йокаїв. Вони цукумоґамі.
Справді? Ану розказуй, ботане.
Цукумоґамі поселяються в речах, які занедбали.
Ну, тут повно занедбаних речей.
Ці йокаї не здаються небезпечними. Вони радше дратують. Годі!
-Усаґі, ти робиш тільки гірше. -Я нарешті бьюся з йокаями!
Так!
Припини!
Що це?
Йокай. Вони з духовної енергії. А це дух, що заволодів ширмою.
Гадаю, ти їх розлютив.
Біжіть!
УСАҐІ
ЧІЗУ
ҐЕН
КІЦУНЕ
СПОТ
Тут є кімната з коштовностями?
Як я могла про це не знати? Люблю культуру!
Обіцяю, більше не цупити гаманці!
-Володарю Коґане! -Ти злодійка!
Ви про прикраси? Просто хотіла занести, щоб їх почистили.
Можливо? Наскільки вам відомо?
Ти кишенькова злодійка.
Ти заплатиш за злочини проти Нео-Едо.
Головою!
Кіцуне, усе гаразд?
Ні. Володар Коґане…
Він щойно був там.
Хотів відрубати мені голову.
Дивно. Бо зазвичай ми відрізаємо злодіям руки!
Ні!
-Ти заплатиш за цей напад. -Як ти говориш без рота?
Я знаю, хто ти!
Ти Даре Мо, Безликий!
Малював тебе в дитинстві, бо обличчя не виходили.
Ти один із йокаїв, які можуть змінювати форму. Круто.
Я можу більше, ніж це.
Я можу тебе знищити.
Руки геть від мого друга, патолоч!
Тобі мене не подолати.
Я сильніший за тебе, маю тисячолітній досвід.
Мабуть. Але я ближче до меча.
Було напружено. То нам…
Як багато зубів!
Побач гнів шапки!
Ми ще зустрінемося!
Варто чекати неочікуваного, та коли це зубата шапка,
я питаю себе, чи цього хотілося б чекати.
Забагато прикрас як для бідної артистки.
Ти дуже осудливий як на хлопця, чий предок убив сьогуна.
Міямото Усаґі був великим героєм.
Я голодна,
а за ці прикраси можна купити їжу та, можливо, черевики, у яких нема дірок.
Так вони принесуть більше користі.
Гей, я…
Може, ти знайдеш Ґена, а я — Чізу,
і ми розберемося з цими йокаями, щоб не сісти за ґрати?
Не дуже… оптимально.
Що це, у біса, було?
Для того, хто працює в храмі, вміти таке геть не нормально.
Ну, знаєш, мій батько дечому мене навчив.
Він був майстром бойових мистецтв.
Гей, ти не мусиш казати мені правду, але не бреши.
Чізу, моя юна ученице.
Тецуджине! Що ти тут робиш?
Це певно Даре Мо. Він може бути ким завгодно.
Ти надто швидко думаєш.
Ще він любить розвернутися, а обличчя в нього вже нема.
Я зараз цього не робитиму.
Ну ж бо. Будь ласка.
Ні. Це не так весело, коли всі знають.
Зараз слушний час почати нас штрикати.
Гаразд.
Треба знайти Усаґі та Ґена.
Годі!
Ти прегарний буфет із чарівними фарбованими деталями.
А ці тарілки вишукані!
Я не хочу, щоб ці коштовні речі побилися!
Даре Мо!
-Що тут відбувається? -Один із них — Даре Мо.
Доведи, що ти Ґен. Розкажи щось про себе, що знаю лише я.
Ти нічого не знаєш. Ми щойно познайомилися.
Отже, це ти.
Даре Мо!
Стійте!
Це моя сестра.
Привіт, я Тошіко. Ґене, схоже, у тебе файні друзі.
Овва, ви надзвичайно схожі.
Чому люди так кажуть? Ми геть різні.
-У нього інший жилет. -Гляньте на її вії.
Вічність тебе шукав. Де ти була?
Спочатку я їздила з ярмарком,
а потім жила на кактусовій фермі.
-А потім… -Годі вже. Я скучив.
Але звідки ти знала, що він у музеї?
Ти знаєш, що він думає завдяки… магії близнюків?
-Здогадалася. -Я люблю музеї.
Ви геть не вмієте брехати.
Тошіко, у тебе знову проблеми?
Ну, я позичила трохи грошей.
-Не в Ескадрона кажанів. -У них.
Це погано?
Дуже. Кажани — дикі, безжальні тварюки.
Я багато позичила. Дуже багато.
Вони трохи збісилися.
Звісно, я їй допоможу. Вона моя сестра.
Припинімо розмови, і хай нас повбивають йокаї.
Що це за кімната?
Вітаю.
Дякую за візит у «Досвід володаря Коґане».
Тут ви дізнаєтеся все про героя Нео-Едо, володаря Коґане Куніхіко.
-Володар Коґане… -Це така фальшивка.
Як і справжній володар Коґане.
Як бридко. Це була моя…
улюблена частина музею.
Володар Коґане відомий у всьому світі…
Очевидно, що він сам це написав.
за доблесть…
Володар навчався в престижному…
Ми не можемо кружляти тут довіку. Треба якось позбутися цих йокаїв.
У юності він любив…
Встромляти ніж у спину!
Майже вдалося.
Хлопці, це Даре Мо.
Не знав, що ти так можеш!
Вік живи — вік учись.
Щоправда, сьогодні ти помреш.
Ти досі відстійно б'єшся.
Не заперечую.
Їх забагато!
Може, нам варто поступитися? Хай Коґане нас арештовує!
Я схильна погодитися.
-Ідіть, якщо хочете. Я не здамся! -Ми не віддамо їм цей будинок!
Яке вам діло? Це звалище!
Бо ми тут жили!
Чекайте. Що?
Будинок величезний! Ви, мабуть, були шалено багаті.
Ми жили тут у дитинстві.
Цей дім належав нашій сім'ї, та ми все втратили.
Довелося переїхати.
Місто влаштувало тут музей.
Як ви все втратили?
-Наша мати… -Неважливо!
Тікайте звідси. Ми впораємося.
Якщо це місце важливе для вас, ми його не віддамо. Так?
Так. Ми команда!
Так. Ми… команда.
Дякую, друзі.
Дівчино Ґен!
Дякую. І я Тошіко.
Вибач.
Як нам їх перемогти? Вони ж з енергії.
Тітонько?
Ти не битимешся зі мною.
Звісно, я битимуся. Ти йокай.
Я мріяв про це ще змалку.
Мріяв битися з йокаями. Мріяв бути самураєм.
Мріяв про стільки всього, але тебе чекала невдача.
Ти розчарував свою тітоньку й випустив сотні йокаїв.
Ти такий же зрадник, як і твій предок.
Ти маєш покинути Нео-Едо, поки не наробив більше шкоди.
Моя справжня сила не в тому, що я змінюю форму.
Я бачу, що в тебе на душі.
І в душі ти знаєш, що поставив усе місто під загрозу.
Ні!
Ґене!
У тебе є зброя кайкіші!
Із Ґеном… усе гаразд?
Щоб відростити його, треба роки. Який у мене вигляд?
Господи, який жах!
Твоє обличчя таке сумне, незагострене, як…
А з вами все гаразд.
Прошу, не використовуй силу своєї зброї.
Так. Її сила. Не змушуй мене… робити це.
Я лише намагалася захистити себе й інших йокаїв.
-Чому ти хочеш битися з нами? -Бо…
Бо ви йокаї.
Ви чудовиська.
Це правда. Дехто з нас чудовисько.
Але й дехто з вас теж.
Не всі йокаї погані.
Ми тобі нічого не зробили, коли ти на нас напав.
Ну…
Так, але…
Усаґі, пам'ятаєш, як я намагалася тебе вгамувати?
Ти напосівся на йокаїв без причини.
Блін. То це я довбень?
Ну, знаєш…
Я б так не сказав.
Так, ти довбень.
Вибачте.
Обіцяю, що в майбутньому я намагатимуся зупинитися й подумати,
перш ніж махати мечем і рубати вас.
Дякую. Я покину це місце, та цукумоґамі залишаться.
Вони тут, бо цей дім занедбано,
і вони залишатимуться, поки це так.
Будьте до них добрі.
Йокаї можуть бути жорстокими чи добрими.
Це залежить від того, як до них ставляться.
Ми мали позбутися від цих йокаїв.
Як ми це пояснимо Коґане?
Увага, кролику й… усі інші.
Зараз з'ясуємо.
Швидше! Уже пізно, і я не в гуморі.
Володарю Коґане, дуже радий.
Слухайте, ми подбали про більшість йокаїв, але…
-Мені байдуже. -Чекайте, що?
Музей культури більше не моя проблема.
Хіба вона не казала, що купила його?
Та інсталяція про мене не відбиває мій шляхетний дух.
Чекайте!
Ти його купила?
Ґене, наша сім'я розпалася, коли ми поїхали з Нео-Едо. Я подумала…
Ви говорите не про мене, тому я йду.
Я просто хотів нагадати.
Якщо хочете залишатися на волі, ви битиметеся з йокаями, коли я скажу.
Гаразд. Добраніч.
Думала, якщо повернути будинок, ми знову станемо сім'єю.
І тому ти позичила гроші.
Я поверну їх. Цей прекрасний вартий цього.
Ми поможемо навести тут лад.
-Авжеж. -Дякую, друзі Ґена.
Мені треба в лікарню!
Через твій ріг. Мені так шкода.
Ні, мій мізинчик! Я порізався.
Я не бачу…
Поріз є, і він дуже болить, і туди проникають мікроби!
Добре, здорованю. Ходімо в лікарню.
Ну, я почну прибирати. Допоможете мені?
Я б залюбки, але мені треба йти.
Круто. Зустрінемося в лікарні? Провідаємо Ґена?
Ходімо, Тошіко. Я знаю, звідки почати прибирання.
Вітаю.
Міледі.
Сьогодні було втручання в енергію Кі-Стоун. Поясни.
У храмі був кролик, який випустив йокая, замкненого в Кі-Стоун.
Йокая?
Тут не було йокаїв століттями.
Неважливо.
Лишайся під прикриттям у храмі, щоб ніхто тебе не запідозрив, Чізу.
Ти мої очі й вуха там.
Скоро ми, команда ніндзь Неко,
знову керуватимемо Нео-Едо!
Сміюся тільки я!
Переклад субтитрів: Людмила Речич