‫אני לא מאמינה שנלך לצפות בו שוב!‬
‫ההופעה בעוד כמה חודשים,‬ ‫אבל אלה הכרטיסים הכי טובים.‬
‫אתה מדהים.‬
‫תודה על היום המעולה הזה.‬ ‫-בכיף.‬
‫מגיע לך פרס.‬ ‫-היי!‬
‫מה "היי"?‬
‫את מנסה לעשות איתי סקס מטורף ופראי?‬
‫תקרע ממני את הבגדים, בפראות.‬
‫עם השיניים שלי.‬ ‫-לגמרי.‬
‫ואז הילדים ייכנסו ויהרסו את הרגע.‬
‫תגבירי.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי!‬ ‫-המכונית!‬
‫לא!‬
‫מותק, בבקשה, תענה לי.‬
‫סימון!‬
‫סימון, בבקשה.‬
‫מאמי!‬
‫בבקשה, תעזרו לי.‬
‫נוציא אותך, אל תדאגי.‬
‫בעלי…‬ ‫-אוקיי.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה.‬ ‫-אבל בעלי…‬
‫תירגעי.‬
‫לאן אתם לוקחים אותי?‬
‫לא! סימון! לא!‬
‫סימון!‬
‫לא! תעזבו אותי.‬ ‫-תירגעי.‬
‫סימון!‬
‫לא!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫בוס, פתח את השמפניה, יש לנו תורמת.‬
‫תירגעי.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- המרתון הלאומי ה-14 -‬
‫מה הזמן שלה?‬
‫בראבו!‬
‫זמן!‬
‫-שעתיים, 50 דקות, עשר שניות.‬
‫אל תיתן לזה לעלות לה לראש.‬
‫חייבים לחגוג.‬
‫לא.‬
‫סליחה. אני מאחרת לחתונה שלי.‬
‫קמילה, זה מגוחך. את יודעת מה השעה?‬
‫סליחה, אימא. המרתון התאחר.‬
‫אל תרוצי!‬
‫יש שני סוגי חתונות:‬ ‫אלה שיוצאות לפועל ואלה שלא.‬
‫איזה סוג זו?‬
‫שום דבר לא קורה סתם בעולם שלי, מרסליטו.‬ ‫הכול מתוכנן.‬
‫כדאי מאוד.‬ ‫אתה לא יודע כמה החליפה הזאת עלתה.‬
‫היי, אם תוכל לשטוף את המכונית,‬ ‫זה יעשה לי את יום החתונה.‬
‫אימא.‬ ‫-הנעליים שלך, בבקשה.‬
‫אני הולכת.‬
‫אימא.‬ ‫-את מטורפת.‬
‫בסדר.‬ ‫-קחי את הזר. תני לי לראות.‬
‫יש לך משהו…‬
‫אני בסדר, אימא.‬ ‫-טוב.‬
‫זקריאס עומד לחטוף התקף לב.‬
‫כל הכלות מאחרות.‬
‫אין מצב.‬ ‫-מה קרה?‬
‫השארתי את המצלמה במכונית.‬ ‫-יש פה מצלמות.‬
‫כן, אבל אני רוצה את שלי.‬
‫תבטיח לי שתרוץ להביא אותה, בסדר?‬
‫מבטיח.‬
‫את נראית נפלא.‬
‫מאחרת ונפלאה, בדיוק כמו שדמיינתי.‬
‫אז מה, לא תתחתן איתי?‬
‫יש לי ברירה?‬
‫בוא נתחיל לפני שאשנה את דעתי.‬
‫תירגע, בני.‬
‫לפי המומחים,‬
‫נישואים הם כמו אומנות: צריך הרבה סבלנות.‬
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש.‬
‫קמילה, מה קרה?‬
‫מה קרה? קמי!‬
‫קמילה, מה קרה?‬
‫מתוקה.‬ ‫-מה קרה?‬
‫תזעיקו אמבולנס!‬ ‫-אמבולנס, בבקשה.‬
‫נכניס אותה למכונית. קדימה, בואו נלך.‬
‫קדימה!‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא מאמינה כמה בשר אכלת.‬
‫הינה יצאה לה הטבעונית.‬
‫את כל כך דרמטית, אימא.‬ ‫הוא לא אכל כל כך הרבה.‬
‫הוא אכל חצי פרה. רוצה עוד?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה עזרה בשיעורי בית בספרות.‬
‫רגע האמת.‬
‫טוב, אני צריכה להמציא סיפור.‬
‫אבל בגלל שאני גרועה כל כך בהמצאת סיפורים…‬
‫אימא.‬ ‫-מתוקה.‬
‫העניין הוא שלא קרה לי שום דבר‬
‫שמתאים להיות סיפור טוב.‬
‫אז חשבתי שאולי תספרו לי אחד?‬
‫אני יודע! איך הכרתם?‬
‫אנחנו?‬ ‫-אנחנו?‬
‫כן! יופי. סוף סוף אתה תורם משהו למשפחה.‬
‫תתנהגי יפה. בלי לריב ליד השולחן.‬ ‫-קח את זה.‬
‫בסדר.‬
‫זה היה…‬ ‫-לא, תני לי.‬
‫לא, אני אספר.‬ ‫זה יהיה יותר מעניין, יותר אקשן.‬
‫סליחה, אימא. זה נכון.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני לא מאמין…‬
‫הרעש מפריע לך?‬
‫כן, זה…‬ ‫-מה אני יכולה לעשות?‬
‫יש לי אודישן חשוב מאוד מחר.‬ ‫אני צריכה להתאמן.‬
‫מצטערת.‬
‫אז יש רק פתרון אחד.‬
‫תזמיני אותי לאודישן שלך,‬
‫ואם זה ילך טוב, נוכל…‬
‫להתחתן, או…‬
‫היה לו אומץ.‬
‫חלקלק אמיתי.‬
‫זה מצחיק?‬ ‫אם לא הייתי אומר את זה, לא הייתם נולדים.‬
‫אז מה קרה אחר כך?‬
‫האימא הנדושה שלך הזמינה אותו לאודישן.‬
‫לא!‬
‫אבא שלך התעקש…‬ ‫-במשך שלושה חודשים?‬
‫אני לא יודעת. כן.‬ ‫-וואו.‬
‫אבל בצורה ממש נחמדה,‬ ‫ולא הייתה לי ברירה אלא להתחתן איתו.‬
‫לא הייתה לך ברירה? בואי הנה.‬
‫זקריאס, ההשתלה דחופה.‬
‫הלב של קמילה לא יכול לעמוד בזה יותר.‬
‫אתה מודע לכל מה שעשינו?‬
‫היא ברשימה כבר שלוש שנים ולא מצאנו תורם.‬
‫ד"ר קרסקו. סליחה, אנחנו צריכים אותך.‬
‫תסלח לי לרגע.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה שהרסתי לנו את החתונה.‬
‫זה לא חשוב עכשיו.‬
‫מה הרופא אמר?‬
‫אני אמות?‬
‫או שיש לי זמן לתערוכה שלי?‬
‫את תחיי.‬
‫אני אדאג לזה.‬
‫אוי, מותק.‬
‫באמת חשבת שאסרב להצעה שלך?‬
‫אתה, הכול-יכול?‬
‫הבחור שמשכנע את כל המדינה לבחור נשיא?‬
‫קל יותר לזכות במדינה מאשר בלב של אישה.‬
‫אז יש לי חדשות בשבילך.‬
‫בחרת את הלב הגרוע ביותר.‬
‫נראה שאתה נהנה‬ ‫לגרום לי להיראות רע מול אנשים.‬
‫זה משפר לך את ההערכה העצמית שלך?‬ ‫זה גורם לך להרגיש נעלה?‬
‫כל הכבוד! עבודה טובה.‬
‫רגעים כאלה מזכירים לי איזו חרפה אתה.‬
‫אבא…‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫תמשיך.‬ ‫-בסדר.‬
‫"סליחה, המרמור שלך בלתי נסבל.‬
‫חשבתי שהראש שלך…"‬ ‫-"מחובר יותר למציאות."‬
‫חיממת את התנור השני?‬
‫אני מבקש ממך… תאו, שולחן שתיים!‬
‫…לעזור לי. יש לי אודישן מחר.‬
‫אני רק מבקש שתקרא קצת.‬
‫אבל אם תקבל את העבודה,‬ ‫לא תנטוש את הפיצרייה?‬
‫לא.‬
‫טוב, אז תתחיל להוציא את הפיצה.‬
‫היא תישרף. קדימה.‬
‫סוף הדרך!‬
‫ערב טוב לכולם.‬ ‫-לא.‬
‫כן. ערב טוב לכולם.‬
‫הגיע הזמן לחגוג את יום ההולדת‬
‫של אישה שברור שהייעוד שלה‬
‫הוא לשמח את כולם סביבה.‬
‫אישה שיש לי העונג לחלוק איתה‬
‫חשבונות, סיסמת וויי-פיי,‬
‫וגם בדיחות גרועות.‬ ‫-הרבה.‬
‫כולן.‬ ‫-כן.‬
‫ואת הרגעים הגדולים בחיים.‬
‫אני רוצה להרים כוסית.‬
‫קודם כול, לטעם הרע שלך שבזכותו התאהבת בי.‬
‫לחיי שני הילדים היפים האלה שלנו.‬
‫ומעל לכול,‬
‫לחיוך היפהפה הזה שמביא אושר לחיים שלי.‬
‫לחיים.‬
‫לחיים. אני אוהבת אותך.‬
‫תודה.‬
‫"היום יום הולדת‬
‫היום יום הולדת לוולריה‬
‫היום יום הולדת"‬
‫נכון מאוד!‬
‫אני חייבת להודות שכל האושר הזה מפחיד אותי.‬
‫אימא שלי תמיד אמרה,‬
‫"אושר הוא לא חסין כדורים.‬
‫משהו תמיד הורס אותו".‬
‫אבל…‬
‫תודה לכולכם שהראיתם לי את ההפך.‬
‫אני אוהבת אתכם מכל הלב.‬
‫- קרלוס ויווס -‬
‫הזמר האהוב עלייך. המקומות הכי טובים.‬ ‫-לא!‬
‫כן.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ולריה.‬
‫ולריה!‬
‫בוס, תפתח שמפניה. יש לנו תורמת.‬
‫מי תורמת? תגיד לי מה אתה רוצה.‬
‫תשתקי, כלבה!‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫איזה זין.‬
‫לא, גבר.‬
‫תירגע, היא בסדר. היא במצב מושלם.‬
‫אני הכי טוב בעבודה שלי.‬
‫אני אודיע לך כשהסחורה תהיה מוכנה.‬
‫- סימון -‬
‫ולריה!‬
‫בבקשה, תגידו לי מה אתם רוצים.‬ ‫אתם רוצים כסף? זו חטיפה?‬
‫לא, זה הרבה יותר רציני. הרבה יותר עמוק.‬
‫את יודעת, נכון?‬
‫יש אנשים עם הרבה כסף, אבל בלי בריאות.‬
‫את, לעומת זאת, בריאה מאוד.‬
‫יש לך לב כל כך טוב, שתתרמי לנו אותו.‬
‫לא, בבקשה.‬
‫אתה רציני? יש לי שני ילדים.‬
‫בבקשה!‬
‫תשתיק אותה, גראבאטו, לעזאזל.‬
‫מספיק.‬
‫הלו? קוראים לי סימון דוקה.‬ ‫אני בכביש המהיר.‬
‫היי!‬
‫תקשיבו.‬
‫קרתה לי הרגע תאונה.‬
‫כשהתעוררתי, אשתי נעלמה.‬
‫בבקשה, תמהרו.‬
‫תודה.‬
‫- מכשירים, ולריה -‬
‫היי!‬
‫תעזרו לי.‬
‫אולי הוא יקנה לנו עוד אלכוהול.‬
‫אפשר לעשות את זה בדרך הקלה או הקשה.‬
‫מה נדפק איתך?‬
‫היי!‬
‫בראוליו קרדנס הוא אידיוט?‬
‫כן.‬
‫אז…‬
‫מה הבעיה?‬
‫הפכתי חמישה אידיוטים לנשיאים‬ ‫בשלוש מדינות שונות.‬
‫ואעשה את זה גם הפעם.‬
‫אנחנו נעשה את זה הפעם.‬ ‫-כמובן.‬
‫במיוחד במדינת האידיוטים הזאת.‬ ‫-הוא חיה, אבל…‬
‫תסלחו לי לרגע.‬
‫סאול, התוצאות מוכנות?‬
‫הינה. לפרסום ברשתות החברתיות.‬ ‫-מושלם.‬
‫מה קורה?‬
‫מצאנו לך תורמת.‬
‫איך?‬
‫אני לא מבינה. הייתי במקום ממש נמוך ברשימה.‬
‫אימא שלך צדקה.‬
‫ניסים קורים.‬
‫אבל אני צריכה להגיע הביתה‬ ‫כדי להוריד את התמונות האלה.‬
‫הן ממש חשובות.‬
‫בשביל התערוכה…‬ ‫-זה חייב להיות עכשיו.‬
‫הלב שלך לא יכול לחכות.‬
‫זה נורמלי להיות לחוצה.‬
‫את יודעת שאני לגמרי אופטימיסטית, אימא.‬
‫אבל לא בכל יום…‬
‫מישהו פותח לך את החזה‬ ‫ומחליף את הלב שלך באחר.‬
‫היום את נולדת מחדש.‬
‫פשוט תחשבי על זה.‬
‫יודעת מה, אימא? אני רוצה להיות לבד קצת.‬ ‫את יכולה לחכות למטה?‬
‫הלו?‬
‫מה לוקח כל כך הרבה זמן?‬
‫התקשרתי לשניכם.‬
‫הכול…‬
‫הכול בסדר.‬
‫אתקשר אלייך בקרוב ואסביר, בסדר?‬
‫אתה מתכוון להוציא הודעה?‬
‫אתה לא רוצה לפחות את מספר לוחית הרישוי?‬
‫תמשיך לבזבז זמן?‬
‫אם תרים את הקול שוב‬
‫אכניס אותך לכלא על נהיגה בשכרות.‬
‫שיט, מחסום.‬
‫המצב דפוק.‬
‫תכינו את הנשק שלכם.‬
‫תירגעו, חייכו.‬
‫ואת, תסתמי את הפה או שתמותי, בסדר?‬
‫חייכו, חבר'ה.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫הביתה.‬
‫אנחנו עובדים מוקדם מחר.‬
‫צאו מהמכונית, בבקשה.‬
‫אדוני…‬
‫מהר.‬
‫קר, בנאדם.‬ ‫-תסתובבו לבדיקה.‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫הכלבה ברחה!‬
‫- מכשירים, ולריה -‬
‫זקריאס, אתה בסדר?‬
‫למה עזבת כל כך מוקדם?‬
‫זה קורה היום, מרסלו.‬
‫טוב, אבל אלה חדשות טובות, נכון?‬
‫כמובן.‬ ‫-מה שלום קמילה?‬
‫היא אצנית מרתון.‬
‫אסור לאבד אותה.‬
‫איפה את, לעזאזל?‬
‫נראה לך שתצליחי לברוח, גברת?‬ ‫חתיכת מטומטמת.‬
‫קדימה, הם מחכים לך.‬
‫פאק.‬
‫היא שם!‬
‫אנחנו צריכים גיבוי.‬
‫תשלחו את כל הניידות הפנויות.‬
‫תכתרו את האזור.‬
‫ולריה!‬
‫הבת שלך צריכה שתהיי פיכחת, גרטה.‬
‫זה רק משהו קטן בשביל העצבים שלי.‬
‫אתה מודאג לגבי ההשתלה?‬
‫או שיש עוד משהו שאני צריכה לדעת?‬
‫הכול בשליטה. אל תדאגי.‬
‫מעולם לא חשבתי שהרגע הזה יגיע.‬
‫המצלמה?‬
‫ברצינות?‬
‫לא תוכלי להשתמש בה.‬
‫אני לא יוצאת מהבית בלעדיה.‬ ‫אני לא יודעת איך.‬
‫קדימה. הרופא מחכה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו יודעים מי התורמת?‬
‫אמרתי לך, לא מוסרים את המידע הזה.‬
‫מה קרה?‬
‫אני כל כך מפחדת עכשיו.‬
‫הבחור הזה לא ייתן שמשהו רע יקרה לך, בסדר?‬
‫אם יחליפו את הלב שלי,‬ ‫אתה מבטיח שתמשיך לאהוב אותי?‬
‫בואי אליי. תירגעי.‬
‫שלא תמותי.‬
‫פאק, המשטרה.‬
‫תן גז, אחי. תן גז.‬
‫מריאצ'י.‬
‫מריאצ'י, היא גוססת.‬
‫פאק, אסור שתמות.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-תפנה פה ותיפטר מהם.‬
‫איך היא מתה?‬
‫מי?‬
‫מה זאת אומרת מי?‬
‫תורמת הלב.‬
‫מותק, אל תתעקשי.‬ ‫אמרתי לך, אני לא יודע כלום.‬
‫אימא, סיפרת לאחי?‬ ‫-כמובן.‬
‫הוא בדרך.‬
‫אני רוצה לראות אותו.‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫אני יכולה למות בחדר הניתוח.‬
‫אף אחד אחר לא ימות היום, קמילה.‬
‫סוף סוף הגעתם.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫סליחה, מה?‬ ‫-אתה חמוש?‬
‫כן, אבל זה לא שלי.‬
‫זרוק את הנשק!‬ ‫-מה?‬
‫זרוק את הנשק!‬
‫תירגעו.‬
‫מה אתם עושים? אשתי נחטפה.‬
‫תקשיבו. אני נשבע שאני אומר את האמת.‬
‫עזבו אותי, לעזאזל!‬
‫חטפו את אשתי. בבקשה, אדוני! היי!‬
‫כמעט הגיע הזמן, קמילה.‬ ‫ניכנס לחדר הניתוח בקרוב.‬
‫הכול יהיה בסדר, דוקטור?‬ ‫-בטח. אל תדאגי.‬
‫מותק, ד"ר קרסקו הוא מומחה לסופים טובים.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני בידיים שלך, דוקטור.‬
‫ובידי האל.‬
‫אני פוחדת.‬
‫אל תדאגי.‬
‫תהיי אסירת תודה על הלב החדש שלך, קמילה.‬
‫במקרה שלך, הזדמנויות כאלה הן נדירות.‬
‫טוב, סליחה. נתראה בקרוב.‬
‫תודה.‬
‫מתוקה.‬
‫בלי טעויות, דוקטור.‬
‫הרשה לי להזכיר לך שזה ההליך המסובך ביותר‬
‫בעולם הרפואה.‬
‫אנחנו מדברים על אשתי לעתיד.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫והכול צריך להיות בסדר.‬
‫הלב שהיא תקבל תואם לחלוטין.‬
‫עם זאת,‬ ‫במהלך הניתוח הכול יכול לקרות, זקריאס.‬
‫זה לא מה שאני רוצה לשמוע.‬
‫למה שלא תוודא שאין עיכובים בצד השני?‬
‫התורמת אמורה להגיע בקרוב, רובלס.‬
‫לא אכפת לי מה אתה צריך לעשות.‬
‫מעניין לי את התחת.‬
‫אני משלם טונות של כסף!‬
‫אל תתעסק איתי.‬
‫בסדר, רוחו. קח אותה.‬
‫קדימה.‬
‫בזהירות, גראבאטו.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים, תסתכל עליה.‬
‫לך.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫כבר הרסת את זה, מריאצ'י.‬ ‫-היא לא שיתפה פעולה.‬
‫זה לא תירוץ.‬
‫תן לי לעשות את העבודה שלי עכשיו.‬ ‫-כן, ותפסיק להתבכיין.‬
‫טוב, נהדר. הכול מוכן, קמילה.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫תקבלי את הלב שמגיע לך.‬
‫בדיוק.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫זהירות על העירוי.‬
‫בסדר.‬ ‫-מוכנה?‬
‫כן. מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫מה קרה?‬
‫מה אתם עושים כאן? מה קרה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫היי.‬ ‫-היי, דוד חוליו.‬
‫מה שלומך?‬
‫צריך להוציא את הלב מייד.‬
‫האישה המסכנה הזאת במוות מוחי.‬
‫תירגעי, מתוקה. יהיה בסדר.‬
‫אל תדאג. הכול יהיה בסדר.‬
‫עשרה סמ"ק של חומר הרגעה.‬
‫הנתונים האלה חריגים.‬
‫אתם רואים את זה?‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬