Udivuje mě, že jsem naživu.
Jsem posedlá myšlenkou na nepřijetí.
Moje tělo může kdykoliv říct, že nepřijímá nového hosta.
Jsem zázrak, který balancuje na laně.
SERIÁL NETFLIX
Proto chci hodit minulost za hlavu
Chci, abys šla se mnou
Chci umřít v tvém náručí, lásko
Omlouvám se za tu fotku.
V pohodě. To byla moje horší strana.
Můžu boxovat na olympiádě
Můžu tě prosit o odpuštění
Můžu se přestěhovat do La Castellany
Některé písničky jsou srdcervoucí.
Studená voda po ránu
Jo, některé písničky vás dokážou úplně rozsekat, že?
Můžu být tvůj věrný řidič
Můžu být vším, co si představíš
Díky tvé lásce jsem se znovu narodil
Vdechla jsi do mě život
- Ne. - Ano.
Když odejdeš, co ze mě zbyde?
- Díky. - Jasně.
Ta písnička začíná být smutná
Chci si tě vzít
Stát po tvém boku
Těšit se z tvé lásky
To je to, co chci
Hodit minulost za hlavu
Chci, abys šla se mnou
Chci umřít v tvém náručí, lásko
Všichni ven!
Můj foťák.
- Tady je. - Můj foťák.
Pojďte.
Zastav mi tady.
Kurva.
S dovolením.
S dovolením, pardon.
Mám uvnitř manželku.
Kurva.
- Jste v pořádku? - Díky, že jste nás zachránil.
Nás?
Kdybych o něj přišla, tak umřu.
- Hrozná katastrofa. - A taky škoda.
Jak se vám můžu odvděčit za to, že jste mi zachránil život?
- Myslím, že trochu přeháníte. - Nepřeháním.
- A koukejte. - Co?
Plátek pizzy bude přesně to ono.
To opravdu není nutné.
Všichni mají rádi pizzu. Já ji miluju.
Nejde o to, že bych neměl rád pizzu. Nemám rád konkrétně tuhle pizzu.
Poslyšte, jestli mi to budete chtít někdy oplatit…
Tady.
- Vy vlastníte pizzerii? - Ano.
- Vážně? - Camilo?
Kdes byla? Nemůžu se ti dovolat.
Zacaríasi, jsem moc ráda, že jsi tady.
Tohle je Simón.
- Simón. - Simón. Těší mě.
Tohle je Zacarías, můj manžel.
Simón mě zachránil na tom koncertě.
Bylo to šílený.
- Díky za pomoc. - Není zač.
Neříkalas, že nepůjdeš? Co se stalo?
Víš, že si ráda odporuju. Co ti mám říct?
A navíc miluju Carlose Vivese.
- Byl to děs. Stáli jsme… - Můžeme jít?
Ano, jdeme.
- Těšilo mě. - Mě taky.
- Simón Duque. - Camila Duarteová.
Jdeme.
Ne!
Ne, prosím!
Ne!
Promiň.
- Vyděsils mě. - Neviděl jsem tě. Co se stalo?
Měla jsem hroznou noční můru.
Vážně?
O čem se ti zdálo?
Topila jsem se a měla jsem jiný obličej…
Jsou to šílené sny.
Víš, že se mi nikdy nic nezdálo?
Ne.
Je to zvláštní. Ty noční můry jsem začala mít až po té transplantaci.
Může mít srdce sny?
Ty mě neposloucháš, viď?
Myslíš?
Myslím, že tě moje noční můry vzrušují.
Spíš ty tvoje nohy. Je to zbraň hromadného ničení.
- Počkej. - Co je?
Já ještě nemůžu.
Ještě na to nejsem připravená.
Nevím, co je špatně.
Utíkáš přede mnou? Nebo ke mně?
Dáme si chilaquiles se salsa verde?
Chila… co?
Chcete venezuelské arepy?
Tati, přestaň šaškovat. Je moc brzo.
Copa je? Si nějak v kalupu, nebo co?
Vážně to není vtipný. Copak se neslyšíš?
Klídek, jen jsem se snažil…
Co?
Předstírat, že se nic neděje?
Nebo budeš jako teta Gaby tvrdit,
že smrt neexistuje
a všichni jsme jedno?
Ne, jen jsem snažil tě přimět, aby ses usmála.
Ale já se neumívám, tati.
Neusmívám.
Protože od té doby, co mámě ukradli srdce,
mám pocit, jako by ho vzali i mně.
Jenže ona měla větší štěstí, protože já pořád žiju.
No tak.
Musíme se naučit žít a zase se usmívat.
Bez ní.
A musíme uklidit kuchyň,
protože jinak v ní budou mít švábi pré.
Vida, kdo se usmívá.
O těch švábech to vždycky říkala máma.
Jo.
Nepřemýšlíš někdy o tom…
kdo chodí po světě s máminým srdcem?
Ano.
Ano, pořád.
Pojď sem.
Vše v pořádku, Camilo.
Neslyším nic, co by se vymykalo normálu.
Měl jste ho slyšet včera v noci.
Jako by se mi moje srdce pokoušelo něco říct.
Máte zdravé srdce v perfektní kondici,
které se však snaží zvyknout si na nový domov.
Dejte mu čas.
Mám dojem, že mě nemá rádo.
Je to hodně zvláštní, pane doktore,
protože někdy se podívám do zrcadla,
a jako bych viděla někoho jiného.
Je to prchavý pocit, ale mám ho.
Příjemci transplantátů mívají mylný dojem,
že se na ně přenesla část dárcova života.
Ale není to tak.
Vy mi opravdu neprozradíte identitu mého dárce?
Camilo, prosím. Přestaňte naléhat.
Buďte vděčná a užívejte života, prosím.
Víte, co si myslím?
Myslím, že to byla žena.
Jediná věc, kterou potřebujete vědět,
je to, že to srdce ve vaší hrudi tluče bezchybně.
Teď je vaše. A nic víc.
Pozdravujte ode mě prosím svého manžela.
Samozřejmě.
Tak jako tak na to přijdu, pane doktore.
Nevím jak, ale zapište si za uši, že na to přijdu.
Dobrý den, Zacaríasi. Tady doktor Carrasco.
Poslouchejte.
Vaše žena je tím tématem posedlá.
Vy máte za úkol držet ji na uzdě.
Připomínám vám, že to ohrožuje mnoho lidí
včetně vás.
Pane doktore, žádné informace se nedostanou ven, pokud nechci.
Buďte v klidu.
Hodně elegantní způsob, jak někoho poslat do prdele.
- Chceš dolít? - Ne, díky.
Kámo, tohle není zdravý.
Kolikrát sem chceš ještě jít?
Pořád mi zní v hlavně něco, co říkal Rentería.
„Valerii si nevybrali náhodně.“
Věděli, že Valeriino srdce je pro někoho vhodné.
Znali její anamnézu, Julio.
Oni nás sledovali, Julio.
Policie už všechno prošetřila, Simone.
A pořád vyšetřuje.
Co myslíš, prcku? Vypadá to tu líp, ne?
Nádobí umývat nebudu.
Neboj, já to udělám.
Skončil jsi?
Odnes to dolů, ale nenech to tam povalovat.
Najdi skříňku na nářadí a ukliď to do ní, ano?
Nekomanduj mě, nejsi moje máma.
Hele, ty taky nejsi můj syn, a musím tě snášet, ne?
Prcku, prostě mi pomoz, jo? A pak můžeš hrát videohry.
Já to dodělám.
Dobře.
Padni, jestli nechceš přijít o hlavu!
Lucasi, polož to.
Polož to!
Co se stalo?
Opatrně!
- Tohle se stalo. - Cože?
Co? On měl v ruce pistoli, tati.
Stál tam a málem mě zabil.
- Jak to myslíš? - Byla to nehoda.
- Nehoda. - Cože?
Vystřelil na mě. Bůhvíproč se netrefil, ale vystřelil na mě.
Cos to udělal?
To je naposledy, cos držel v ruce zbraň. Rozumíš?
Není to jeho vina, tati. Je mu teprve deset.
- Proč máš vůbec doma pistoli? - Na obranu.
- Na obranu? - Ano.
Ale mámu ti zachránit nepomohla.
Byla to nehoda, jasný.
- Nehoda? - Byla to nehoda.
Táta se zbaví té pistole, tys dostal za vyučenou.
A vy všichni se s tím vším musíte vyrovnat.
Ne, tati.
Slibuju, že se té zbraně zbavím.
Vím, že nebude snadné být zase šťastní.
Ale aspoň jsme spolu. To je to jediné, co máme.
Ano?
Díky.
Měj na paměti vzkaz, který chceme vyslat:
vřelost, blízkost, důvěra.
I kdybys sem dotáhl držitele Pulitzerovy ceny,
vykreslit toho člověka jako důvěryhodného kandidáta bude fuška.
Stačí, když dokážeme kamuflovat ten nedostatek neuronů.
Nečekej zázraky.
- Dohoním tě. - Dobře.
Tirso.
Pane?
Sleduj ji.
- Něco se mi nezdá. - Jak si přejete, šéfe.
Konečně se setkáváme osobně.
Zac mluví jen o vás, a teď vidím proč.
Těší mě, že vás poznávám.
Přišla jsem jen udělat pár fotek.
Na zbytek máte svoje přítelkyně.
Neumíte si představit, jak jsou užitečné.
Tohle je Rychlá a tohle Zběsilá.
To jsem prostě já, Camilo.
Mám obří srdce a touhu sloužit svému lidu.
Jdu nachystat to focení.
Zdá se mi to, nebo je tvoje žena vážnější než hrobník?
Braulio, výslovně jsem tě žádal, ať sem dvojčata nevodíš.
Když je uvidí novináři, budou se vyptávat. A to přece nechceš.
Proč mi chceš kazit každou zábavu?
Chováš se jako můj otec, sakra.
Platíš mi, abych z tebe udělal prezidenta.
Musíš mě poslouchat.
- Holky, slyšely jste pana Morouse. - Ano.
Počkejte na mě v hotelu, vynahradím vám to později.
Neplácej ji.
Běžte.
Tak jo.
Dobře.
Já můžu.
Jdeme to nafotit.
Co si myslíte o kandidatuře Julie Moncadaové?
Co byste jí poradil?
Aby neztrácela čas v politice.
Politika je práce pro chlapy.
Poslouchejte.
Neříkám, že jsou ženy neschopné,
ale problémy téhle země
vyžadují pořádně velké… odhodlání, které paní Julia nemá.
Tady nejde o mě.
Jde o tuhle zemi a její obnovu.
A proto se musíme všichni spojit pro změnu.
Děkuji mockrát. Hezký den.
Takže ženy podle vás nejsou způsobilé vládnout?
Paní Valeria podstoupila jistá vyšetření…
Já vím, ale jaká vyšetření? Čeho? A kdo je dělal?
Potřebuju kompletní informace.
Pane, co pro vás můžu udělat?
Jsem Simón Duque, manžel Valerie Duqueové.
Před pár měsíci jí tu dělali vyšetření. Potřebuju znát výsledky.
Tak se zeptejte jí.
Moji ženu někdo zabil.
Poslouchejte mě.
Dejte mi ty výsledky,
nebo si budu myslet, že v tom máte prsty.
Rozumíte mi, nebo ne?
Pomůžu vám, ale pusťte mě.
- Ne, muselo dojít k omylu. - Tohle jsou její výsledky.
Máme problém.
STAŇTE SE DÁRCEM ZACHRAŇTE ŽIVOTY
Byla těhotná.
Že by si toho koroner při pitvě nevšiml?
Nechtěl jsem vás ještě víc rozrušit.
Omlouvám se.
- To na věci nic nemění. - To tedy mění.
Protože moje žena nebyl jen zavražděna, byla těhotná. Rozumíte?
Vy nemáte rád svou práci? Nudíte se? Nebo co, kurva?
Musím to dělat za vás?
Simóne, podnikli jsme razie v desítkách tajných klinik.
Víme o všech transplantacích, které byly tu noc provedeny.
Srdce mezi nimi žádné nebylo.
Vyslechli jsme bezpočet lidí.
A co ten anonymní telefonát?
Byl z veřejného telefonu.
Nebojte se.
Simóne.
Ještě před půl rokem jsem o obchodu s orgány moc nevěděl…
Slavil jsem manželčiny narozeniny, a nevěděl, že jsou její poslední.
Čekala dítě, které nikdy neuvidím.
Simóne, ze 120 000 transplantací, které se každoročně provedou,
je jich pět až deset procent ilegálních.
Je to zločin, který generuje miliardy dolarů v mnoha zemích.
V Kosovu, na Kypru, v Egyptě…
Co kurva chcete, Renterío?
Abyste pochopil, že to, co se stalo Valerii,
nebyl izolovaná amatérská akce.
Je to velká síť.
Chcete, abych zapomněl, a žil dál?
Co sakra chcete, Renterío?
Nechci, aby vaše děti přišly i o otce.
Jestli si budete dál hrát na detektiva, můžete se dostat do průšvihu.
Srdce vaší ženy mohl ukrást kdokoliv.
A možná už opustil tuhle zemi.
Nechte to plavat.
Nemá to cenu.
Děkuju.
Za tu statistiku.
Není to tak snadné.
Ale ani těžké.
Víš, co je těžké?
Představa, že přijdeš o hodně peněz.
To je těžké.
Peníze by se ti teď fakt hodily.
Nechci přijít o místo.
Doktor Carrasco se to nedozví.
A víš co ještě?
Pokud jde o peníze, neměj strach.
Peníze nejsou problém.
Dobře.
Sraz zítra v devět večer u nás v redakci.
Máš pořád ty podivné sny?
Mám celý paralelní život.
Věřila bys tomu?
Jako by mi někdo posílal vzkazy.
Ale žádnému z nich nerozumím.
ÁLVARO MOBIL
Díky.
Dnes chci slyšet jen dobré zprávy.
Dnes večer se dozvíme, kdo je dárce.
Počkej.
Co je?
Ztratil jsi něco?
Ne, ale něco sháním.
Co? Extošku? Koks? LSD?
- Řekni. - Ne.
- Ne? - Ne.
Mám bráchu, co je na tom špatně a potřebuje ledvinu.
- Ledvinu? - Ano, peníze mám.
Chlapi, tenhle maník shání ledvinu.
Co že shání?
Ledvinu?
- Ukaž, kolik máš. - Pusť.
Víš, co ti řeknu?
Jestli tě ještě jednou potkám v téhle čtvrti, rozsekám tě.
Je to jasný?
Jasný?
Pa, zlato.
Bar Milonga v centru.
Tam chodí týpci, co prodávají to, co sháníš.
Přišel jsem se omluvit za sekretářku doktora Carrasca.
Na poslední chvíli dostala rozum a nepřišla.
Promiň, ale nechápu, o čem mluvíš.
Proč by ta žena páchala zločin?
Já opravdu netuším, o čem mluvíš, Zacaríasi.
Camila je rozrušená.
A bude ještě víc, pokud se dozví, kdo byl dárce.
Bez ohledu na to…
je smutné se dozvědět, že se novinář tvého formátu…
pokusil uplatit nebohou sekretářku.
- Camila je kamarádka. - Álvaro.
Příjemci transplantátů se nesmějí dozvědět, kdo jim daroval orgány,
protože jim hrozí, že si zamění svou identitu za tu dárcovu.
Stane se z toho posedlost.
A z jejich života peklo.
Zjistí si do nejmenších podrobností všechny detaily a přisvojí si je.
Dojde to tak daleko, že pak sami nevědí, kdo jsou.
Zacaríasi…
Jestli chceme Camile pomoct,
nesmíme dopustit, aby zjistila, kdo byl dárce.
Udělej to pro ni.
Přesvědč ji, ať po tom přestane pátrat, prosím.
Panebože, to je hrůza.
Ten sen vychází z podvědomé viny, že máš cizí srdce.
Rád se vytahuješ těmi dvěma semestry, cos strávil studiem psychologie.
Byly to tři semestry, aby bylo jasno.
Vykašli se na ten sen.
A neposlouchej bratrovo žvanění.
Podívej se na mě.
Máš práci, kterou miluješ, manžela, který tě zbožňuje,
a život, který by ti mohl kdekdo závidět.
Víš, co potřebuješ?
Užívat si to, co máš.
Potřebuju něco jiného, mami.
A snad to zjistím z tohohle telefonátu.
Povídej.
Ta ženská se zalekla a nepřišla.
Kecáš.
Pokusil jsem se ji kontaktovat. Řekla mi, ať už ji neotravuju.
Camilo, bude lepší nechat to plavat.
Jednu neapolitanu a quattro stagioni ke stolu č. 6.
Rychle a s láskou do toho.
- Moje nejlepší kamarádka Tata… - Ahoj.
…a já máme svůj rituál. Každý čtvrtek chodíme na pizzu,
tak jsem řekla: „Půjdeme zkusit pizzu mého hrdiny.“
„Mého hrdiny?“
- Vážně? - Ano.
Prý je skvělá. Tak jsme tady.
Moment, usadí vás ke stolu a přinesou vám pití.
Samozřejmě chceme, abyste nám doporučil svou nejlepší pizzu.
Pokud bych měl něco doporučit,
doporučil bych, abyste sem chodily na pizzu každý čtvrtek.
To mě podrž.
To jste tak dobrý kuchař?
Já tak skvělý nejsem. Ale můj táta jo.
Já jsem jen dobrý učedník.
- Tak super. - Víte co?
Mám pocit, jako bych tu už někdy byla.
Odkdy máš tak ráda jazz?
Dobrá otázka.
Vidím dvojitě.
Tak se mi to líbí.
Ať žijou čtvrtky.
- Tenhle song tě rozbrečí. - Tak co?
Obstál jsem?
Zeptejte se tady dámy.
Řeknu jen tolik,
že můj výživový poradce možná přijde o práci.
Stoprocentně.
Budu muset jít. César je tady.
Jen to ne. Tvůj manžel je ten největší suchar na světě.
Co prosím? Ne o nic větší než ten tvůj.
- Těšilo mě. - Mě taky. Hezký večer.
- Už bych měla taky jít. - To je špatný nápad.
Víte, co je na tom nejhorší?
- Že souhlasím. - Super.
Další pivo, nebo co?
Ještě jedno?
To je poprvé za dlouhou dobu, co vidím svého syna se usmívat.
Měla bych sem vzít Zacaríase. Líbilo by se mu tu.
Nebo ne?
Nebo možná ne. Je hrozně náročný,
A taky suchar, ne?
- Říkala to kámoška. - Jo.
Já nevím. Zacarías…
Myslím, že zapomněl,
že radost tkví stejně jako ďábel v detailech.
A jak snadno přichází, tak snadno odchází.
Já nevím… kde jsem to četla?
Radost je oblá jako rajče.
Ale štěstí není neprůstřelné.
Vždycky ho něco pokazí.
Štěstí není neprůstřelné.
Vždycky ho něco pokazí.
Ale…
Co je?
- Řekla jsem něco špatně? - Ne.
- Že jste na mě tak zíral. - Vůbec ne.
Ale už vážně jdu. Co jsem dlužná?
Nic. To je na účet podniku.
Neexistuje. Po tom, co jsme všechno snědly?
Ne, prosím. Přičteme to na účet dlouhého přátelství.
- Dlouhatánského. - Ano.
Dobře, už vím. Pozvání za pozvání. Podívejte.
Příští týden mám výstavu fotografií.
Ráda vás tam uvidím.
Večer nikam moc nechodím,
protože jsem uvázaný v pizzerii, ale pokusím se.
Půjdete.
- Cože? - Půjdete.
Vezměte s sebou, koho chcete.
Ta trumpeta je krásná.
Moc krásná.
- Tak díky za všechno. Dobrou noc. - Dobrou.
BAR MILONGA
Dám ještě stovku.
No tak, teď vyhraju.
„Silní se zničí navzájem a slabí přežijí.“
- Ano! - Bernard Shaw, známý dramatik.
Ptal jsem se dětí ve škole a…
Něco sháním. Možná byste mi mohl pomoct.
Drogy tu neprodáváme.
- Nechci drogy. Chci něco… - Jo!
…trochu náročnějšího.
Ano!
Moje žena má chatrné zdraví.
A potřebuje transplantaci srdce.
Neměl byste známého nebo kolegu, který by…
Jste na špatné adrese.
Peníze mám…
Jste na špatné adrese. Dejte si odchod!
Kampak, fešáku? Zdrž se chvilku.
- Jen na chvilku, zlato. - Díky, nechci.
Kam mě to táhnete?
Co to děláte?
Mrtvej.
Luqui, odlož to.
Už vím, proč Valeria schovávala ovladače.
Je to nesnesitelné.
Voní to krásně.
Je v tom maso, abyste si nestěžovali na lilky tety Gaby.
- Opravdu? - Jo.
- Lucasi! - Luqui.
- Lucasi! - Už jdu.
Je v tom maso. Pojď.
- Udělalas tu hezký pořádek. - Mám hlad.
Kde ten Simón vězí?
Šel na konkurz, ne?
- Ano. - Na konkurz?
- Ano. - Zvláštní. Proč mi to neřekl?
Kam to jdeme?
Uklidni se!
Nemůžeš se jen tak objevit a vyptávat se.
- Kdo ti o nás řekl? - Nikdo.
- Smrdí jako polda. - Ne!
Nebo jako mrtvola.
Ne, já nejsem polda. Ne!
Garabato.
- Co je tu kurva tak důležitýho? - Tenhle týpek.
Shání srdce. Myslím, že je to nastrčenej špicl.
- Ne! Přestaňte! - Nech ho bejt, vole.
Ten magor za kulku nestojí.
Je divný, že se tu objevil a kladl takový otázky.
Tys mě neslyšel, vole?
Víš něco o srdcích?
- Ne. - Já taky ne.
Takže co?
Zbijte ho, aby přestal klást blbý otázky.
Buzerante.
Co to…?
- Co se ti stalo? - Nic.
Kdo ti to udělal?
Pokusili se mě oloupit.
Měl jsem inteligentní nápad, že se budu bránit.
To je makeup, tati?
Ne, Luqui. Přines lékárničku.
Ano, už letím.
- Musíme tě odvézt do nemocnice. - Ne, stačí prášky na bolest.
- Lucasi, to není třeba! - Je. Hoď sebou.
- Tady to je! - Aspoň tě ošetřím.
Máma vždycky napřed použila vodu a mýdlo
a dezinfekci až potom.
Děláš to opačně.
Nemám čas , Lucasi.
Mám dobrou zprávu. Počkej.
Podařilo se mi zachránit mobil.
Nekecej.
- Nehýbej se. - Opatrně.
POHLEDY CAMILA DUARTEOVÁ
Děkuji.
Jak se máte?
Mami, prosím, brzdi s tím pitím, ano?
Jen klid, dneska se všechny oči upírají jen na tebe.
Já budu mít to potěšení být neviditelná.
Na to se právě snažíš zapomenout.
Uklidněte se, moje tchýně se nebude chovat nepřístojně.
Zbožňuju, když se mě bojíte.
Všichni mluví v superlativech.
Za tak drahé šampaňské by měli tleskat každé fotografii.
Zaplaťpánbůh za tebe, mistře strategie.
Musela jsem ho uprosit, aby sem nevodil svého hvězdného kandidáta.
Jediná hvězda jsem tu já.
To byl vtip.
- Omluv mě. - Jistě, lásko.
- Ahoj. - Tys přišel.
Jo, moc jsem si přál vidět tvou práci.
Doufám, že se ti budou moje fotky líbit tak, jako mně chutnala tvoje pizza.
- Ne. - Díky.
- A pokud ne, tak lži. Je mi to fuk. - Dobře.
Jsem nervózní.
S kým máme to potěšení?
Našel můj foťák
a zachránil mě na koncertě Carlos Vivese.
A tys mu byla tak vděčná, žes ho pozvala na výstavu?
- Ano. - Jasně.
Simón také vlastní…
- …pizzerii? - Ano.
Jak to víš?
- Řeklas mi to ty. - Vážně?
- Camila Duarteová? - Ano.
- Carlos Sepulveda, El Espectador. - Jak se máte?
- Dobře. Můžeme si promluvit? - Ano, jistě.
- Omluvte mě. - Jistě.
Užij si to.
Jaká je vaše havajská pizza?
Děláme všechny druhy pizz kromě havajské.
- Smím se na něco zeptat? - Ano.
Kuchaři z pizzerií rozumějí umění?
Na tuhle otázku mám spoustu odpovědí, ale zachovám mlčení.
Bude to lepší. Nevědomost nezná hranic.
Jdu si prohlédnout tu výstavu.
Prosím.
Překlad titulků: Petr Putna