‫אני בהלם שאני בחיים.‬
‫אני אובססיבית לגבי הרעיון של דחייה.‬
‫בכל רגע הגוף שלי יכול לומר‬ ‫שהוא כבר לא מקבל את האורח החדש שלו.‬
‫אני נס שמהלך על קרח דק מאוד.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"לכן אני רוצה להשאיר את העבר מאחוריי‬
‫אני רוצה שתבואי איתי‬
‫אמות בזרועותייך, אהובתי"‬
‫סליחה על התמונה.‬
‫זה בסדר. זו לא הזווית הכי טובה שלי.‬
‫"אני יכול להתאגרף באולימפיאדה‬
‫אני יכול להתחנן לסליחתך‬
‫אני יכול לעבור אל לה קסטיאנה"‬
‫יש שירים ששוברים לך את הלב.‬
‫"מים קרים בבקרים"‬
‫כן, יש שירים שגומרים אותך.‬
‫"אני יכול להיות נהגך הנאמן, אישה‬
‫אני יכול להיות כל דבר שתדמייני‬
‫הודות לאהבתך נולדתי מחדש‬
‫היית נשמת חיי"‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫"אם תלכי, מה יישאר ממני?"‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫"השיר הזה הופך להיות עצוב‬
‫אני רוצה להתחתן איתך‬
‫להישאר לצידך‬
‫להתברך באהבתך‬
‫זה מה שאני רוצה‬
‫להשאיר את העבר מאחוריי‬
‫אני רוצה שתבואי איתי‬
‫אמות בזרועותייך, אהובתי"‬
‫כולם החוצה!‬
‫המצלמה שלי.‬
‫הינה היא.‬ ‫-המצלמה שלי.‬
‫קומי.‬
‫תוריד אותי פה.‬
‫פאק.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. תסלחו לי.‬
‫אשתי בפנים. רגע.‬
‫פאק.‬
‫את בסדר?‬ ‫-תודה שהצלת אותנו.‬
‫אותנו?‬
‫הייתי מתה אם הייתי מאבדת את זה.‬
‫איזה אסון.‬ ‫-גם ממש חבל.‬
‫איך אוכל לגמול לך על הצלת החיים שלי?‬
‫נראה לי שאת קצת מגזימה.‬ ‫-אני לא.‬
‫חוץ מזה, תראה.‬ ‫-מה?‬
‫משולש פיצה יהיה מושלם.‬
‫אין צורך, באמת.‬
‫כולם אוהבים פיצה. אני מתה על זה.‬
‫זה לא שאני לא אוהב פיצה.‬ ‫אני לא אוהב את זו ספציפית.‬
‫בעצם, אם את רוצה לגמול לי…‬
‫בבקשה.‬
‫פיצרייה משלך?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬ ‫-קמילה.‬
‫איפה היית? התקשרתי.‬
‫זקריאס, אני ממש שמחה שאתה כאן.‬
‫זה סימון.‬
‫סימון…‬ ‫-סימון. היי.‬
‫זה זקריאס, בעלי.‬
‫סימון הציל אותי בהופעה.‬ ‫אין לך מושג כמה זה היה מטורף.‬
‫תודה שעזרת לה.‬ ‫-בטח.‬
‫לא אמרת שאת לא הולכת? מה קרה?‬
‫אתה יודע שאני אוהבת לסתור את עצמי.‬ ‫מה אני יכולה להגיד?‬
‫חוץ מזה, אני אוהבת את קרלוס ויווס.‬
‫זה היה נורא. אנחנו…‬ ‫-אפשר ללכת?‬
‫כן, בוא.‬
‫היה נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫סימון דוקה.‬ ‫-קמילה דוארטה.‬
‫בואי.‬
‫לא!‬
‫לא, בבקשה!‬
‫לא!‬
‫סליחה.‬
‫הפחדת אותי.‬ ‫-לא ראיתי אותך. מה קרה?‬
‫היה לי סיוט נורא.‬
‫באמת?‬
‫מה חלמת?‬
‫טבעתי והיו לי פנים אחרים…‬
‫החלומות האלה הזויים.‬
‫זוכר שפעם לא חלמתי בכלל?‬
‫לא.‬
‫זה מוזר. הסיוטים התחילו אחרי ההשתלה.‬
‫הלב יכול לחלום?‬
‫אתה לא מקשיב לי, נכון?‬
‫את חושבת?‬
‫נראה לי שהסיוטים שלי מדליקים אותך.‬
‫אלה הרגליים שלך. הן סכנה לאנושות.‬
‫היי.‬ ‫-מה?‬
‫אני עדיין לא יכולה.‬
‫אני עדיין לא מרגישה מוכנה.‬
‫אני לא יודעת מה הבעיה.‬
‫אתה בורח ממני או רץ אליי?‬
‫שנאכל צ'ילקילס עם סלסה ורדה?‬
‫צ'ילה-מה?‬
‫רוצים ארפס ונצואליים?‬
‫אבא, די עם השטויות. מוקדם מדי.‬
‫מה קרה? את עסוקה, או משהו?‬
‫באמת, זה לא מצחיק. אתה לא שומע את עצמך?‬
‫תירגעי, רק ניסיתי…‬
‫מה ניסית לעשות?‬
‫להעמיד פנים שהכול בסדר?‬
‫או שתהיה כמו דודה גבי,‬
‫שאומרת שהמוות לא קיים‬
‫וכולנו אחד?‬
‫לא, ניסיתי לגרום לך לחייך.‬
‫אבל אני לא מחייכת, אבא.‬
‫אני לא.‬
‫כי מאז שגנבו את הלב של אימא שלי,‬
‫זה כאילו שלקחו גם את שלי.‬
‫לה פשוט היה יותר מזל, כי אני עדיין בחיים.‬
‫היי.‬
‫אנחנו חייבים ללמוד לחיות ולחייך שוב.‬
‫בלעדיה.‬
‫וצריך לנקות את המטבח הזה‬
‫כי אם לא, המקקים יעשו פה מסיבה.‬
‫תראו מי מחייכת.‬
‫אימא תמיד אמרה את זה על מקקים.‬
‫כן.‬
‫אתה לא חושב לפעמים…‬
‫על מי שמסתובב עם הלב של אימא?‬
‫כן.‬
‫כל הזמן.‬
‫בואי אליי.‬
‫את בריאה לחלוטין, קמילה.‬
‫אני לא שומע שום בעיה.‬
‫אם רק היית שומע אותו אתמול בלילה.‬
‫זה כאילו שהלב שלי ניסה לומר לי משהו.‬
‫יש לך לב בריא במצב מושלם,‬
‫אבל הוא מנסה להתרגל לבית החדש שלו.‬
‫תני לו זמן.‬
‫נראה שהוא לא מחבב אותי.‬
‫זה מוזר, דוקטור, כי…‬
‫לפעמים אני מביטה במראה,‬
‫וזה כאילו שאני מישהי אחרת.‬
‫זה רק לרגע, אבל אני מרגישה את זה.‬
‫מושתלים נוטים לחשוב בטעות‬
‫שחלק מחיי התורם הועבר אליהם.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫באמת לא תגלה לי את זהות התורם?‬
‫קמילה, בבקשה. תפסיקי עם האובססיה.‬
‫תכירי תודה ותמשיכי בחייך, בבקשה.‬
‫אתה יודע מה אני חושבת?‬
‫אני חושבת שזו הייתה אישה.‬
‫תקשיבי, הדבר היחיד שאת צריכה לדעת‬
‫הוא שהלב בתוכך, פועם בצורה תקינה בחזה שלך.‬
‫עכשיו הוא שלך. זהו.‬
‫תמסרי בבקשה לבעלך דרישת שלום.‬
‫בטח.‬
‫בלי קשר, דוקטור. אעלה על זה.‬
‫אני לא יודעת איך,‬ ‫אבל אתה יכול להיות בטוח. אני אגלה.‬
‫היי, זקריאס. זה ד"ר קרסקו.‬
‫תקשיב.‬
‫אשתך ממשיכה להתעסק בזה.‬
‫התפקיד שלך הוא להשתלט עליה.‬
‫זה מסכן הרבה אנשים,‬
‫כולל אותך.‬
‫דוקטור, מידע לא יוצא, אלא אם אני רוצה.‬
‫תירגע.‬
‫איזו דרך מנומסת לומר למישהו ללכת להזדיין.‬
‫רוצה עוד?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אחי, זה לא בריא.‬
‫כמה פעמים חזרנו לפה?‬
‫אני כל הזמן חושב על משהו שרנטריה אמר.‬
‫"לא בחרו את ולריה באקראי".‬
‫הם ידעו שהלב של ולריה מתאים למישהו אחר.‬
‫הם ידעו את ההיסטוריה הרפואית שלה, חוליו.‬
‫הם עקבו אחרינו, חוליו.‬
‫השוטרים בדקו הכול, סימון.‬
‫והם עדיין חוקרים.‬
‫מה דעתך, קטנצ'יק? הבית נראה טוב יותר.‬
‫אני לא שוטף את הכלים.‬
‫אל תדאג, אשטוף אותם.‬
‫סיימת?‬
‫קח את זה למטה,‬ ‫אבל אל תשאיר את זה זרוק איפשהו.‬
‫חפש את ארגז הכלים ותשים את זה שם, טוב?‬
‫אל תיתני לי פקודות, את לא אימא שלי.‬
‫ואתה לא הבן שלי,‬ ‫אבל אני צריכה להתמודד איתך, לא?‬
‫קטנצ'יק, תעזור לי, טוב?‬ ‫ואחרי זה תשחק במחשב.‬
‫אני אסיים.‬
‫אוקיי.‬
‫על הרצפה או שאפוצץ לך את הראש!‬
‫לוקאס, תניח את זה.‬
‫תניח את זה!‬
‫מה קרה? היי!‬
‫זהירות!‬
‫זה קרה.‬ ‫-מה?‬
‫מה? הוא החזיק אקדח, אבא.‬
‫הוא עמד שם וכמעט הרג אותי.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-זה היה בטעות.‬
‫טעות.‬ ‫-מה?‬
‫הוא ירה לכיווני.‬ ‫הוא איכשהו פספס, אבל הוא ירה לכיווני.‬
‫מה עשית?‬
‫זו הפעם האחרונה‬ ‫שתחזיק נשק בחיים שלך. מבין?‬
‫זו לא אשמתו, אבא. הוא בן עשר.‬
‫למה הבאת אקדח הביתה?‬ ‫-להגנה.‬
‫להגנה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה לא עזר לך להציל את אימא.‬
‫זו הייתה טעות, טוב?‬
‫טעות?‬ ‫-זו הייתה טעות.‬
‫אבא שלך ייפטר מהאקדח, אתה למדת לקח,‬
‫ותצטרכו להתמודד עם זה.‬
‫לא, אבא.‬
‫אני מבטיח להיפטר מהאקדח.‬
‫אני יודע שלא יהיה קל לשמוח שוב.‬
‫אבל לפחות אנחנו יחד. זה כל מה שיש לנו.‬
‫אוקיי?‬
‫תודה.‬
‫תזכרי את התדמית שאנחנו רוצים להציג.‬
‫חמימות, קרבה, אמון.‬
‫תקשיב, גם אם היית מביא זוכה פרס פוליצר,‬
‫לגרום לו להיראות כמו מועמד אמין‬ ‫יהיה קשה מאוד.‬
‫אם נוכל להסתיר את זה שאין לו מוח,‬ ‫זה יספיק.‬
‫אל תצפה לניסים.‬
‫אני כבר בא.‬ ‫-אוקיי.‬
‫טירסו.‬
‫אדוני.‬
‫עקוב אחריה.‬
‫משהו לא בסדר.‬ ‫-מה שתגיד, בוס.‬
‫סופסוף אנחנו נפגשים.‬
‫זאק כל הזמן מדבר עלייך,‬ ‫ועכשיו אני מבין למה.‬
‫נעים מאוד.‬
‫רק באתי לצלם כמה תמונות.‬
‫לכל שאר הדברים יש לך את החברות שלך.‬ ‫-את לא מאמינה כמה הן מועילות.‬
‫היא מהירה והיא עצבנית.‬
‫כזה אני, קמיליטה.‬
‫לב ענק ותשוקה לשרת את עמי.‬
‫אכין את הציוד לצילומים.‬
‫זה אני, או שאשתך רצינית יותר מקברן?‬
‫בראוליו, ביקשתי ממך במפורש‬ ‫לא להביא את התאומות.‬
‫אם עיתונאים יראו, הם ישאלו שאלות.‬ ‫אתה לא רוצה את זה.‬
‫למה אתה רוצה להרוס את כל הכיף?‬
‫אתה מתנהג כמו אבא שלי.‬
‫שילמת לי כדי להפוך אותך לנשיא. נכון?‬
‫אתה צריך להקשיב לי.‬
‫בנות, שמעתן את משבית השמחות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חכו לי במלון, ואפצה אתכן מאוחר יותר.‬
‫אל תפליק לה.‬
‫לכו.‬
‫אוקיי.‬
‫בסדר.‬
‫מוכן.‬
‫בוא נצטלם.‬
‫מה דעתך על הצהרת המועמדות של חוליה מונקדה?‬
‫איזו עצה היית נותן?‬
‫לא לבזבז את הזמן שלה על פוליטיקה.‬
‫פוליטיקה היא לגברים.‬
‫תקשיבו.‬
‫אני לא אומר שנשים לא מסוגלות,‬
‫אבל הבעיות במדינה הזו‬
‫דורשות צמד איברים שאין לחוליה.‬
‫אני לא העיקר.‬
‫העיקר הוא המדינה והשיקום שלה.‬
‫לכן כולנו צריכים לפעול יחד לשינוי.‬
‫תודה רבה. יום טוב.‬
‫אז, האם נשים לא מסוגלות להיות נשיאות?‬
‫גברת ולריה עשתה כמה בדיקות…‬
‫אני יודע, אבל אילו בדיקות?‬ ‫בשביל מה? מי עשה אותן?‬
‫אני צריך את כל המידע.‬
‫אדוני, איך אפשר לעזור?‬
‫קוראים לי סימון דוקה. בעלה של ולריה דוקה.‬
‫אשתי עשתה בדיקות לפני כמה חודשים.‬ ‫אני צריך את התוצאות.‬
‫אז תבקש ממנה.‬
‫אשתי נרצחה.‬
‫תקשיב לי.‬
‫תן לי את התוצאות‬
‫או שאחשוב שאתה מעורב.‬
‫זה ברור?‬
‫אני יכול לעזור לך, אבל עזוב אותי.‬
‫לא, בטח יש טעות.‬ ‫-לא, אלה הבדיקות שלה.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫- מעבדת ביוזימה -‬
‫- הופכים לתורמים ומצילים חיים -‬
‫היא הייתה בהיריון.‬
‫מז"פ לא ראו את זה בנתיחה?‬
‫לא רציתי להכביד את הכאב שלך.‬
‫סליחה.‬
‫זה לא משנה כלום.‬ ‫-זה כן.‬
‫כי אשתי לא סתם נרצחה,‬ ‫היא הייתה בהיריון. מבין?‬
‫אתה לא אוהב את העבודה שלך?‬ ‫אתה משועמם? מה לעזאזל?‬
‫אני צריך לעשות את זה בשבילך?‬
‫סימון, פשטנו על עשרות מרפאות לא חוקיות.‬
‫יש לנו דיווחים‬ ‫על השתלות שבוצעו במדינה באותו לילה.‬
‫אף אחת לא הייתה השתלת לב.‬
‫חקרנו המון אנשים.‬
‫והשיחה האנונימית?‬
‫בוצעה מטלפון ציבורי.‬
‫אל תדאג.‬
‫סימון.‬
‫לא ידעתי הרבה על סחר באיברים לפני חצי שנה…‬
‫חגגתי את יום ההולדת של אשתי‬ ‫בלי לדעת שהוא האחרון שלה.‬
‫היא הייתה בהיריון עם ילד שלעולם לא אפגוש.‬
‫תקשיב, סימון.‬ ‫מתוך 120,000 ההשתלות בכל שנה בעולם,‬
‫עשרה עד חמישה עשר אחוזים הן לא חוקיות.‬
‫זה פשע שמגלגל מיליארדי דולרים בהרבה ארצות.‬
‫קוסובו, קפריסין, מצרים…‬
‫מה אתה רוצה, רנטריה?‬
‫תבין שמה שקרה לוולריה‬
‫לא היה מקרה בודד שבוצע על-ידי חובבנים.‬
‫זו רשת גדולה.‬
‫אתה רוצה שאשכח ואמשיך הלאה?‬
‫מה לעזאזל אתה רוצה?‬
‫אני לא רוצה שהילדים שלך‬ ‫יאבדו גם את אבא שלהם.‬
‫אם תמשיך לשחק שוטרים וגנבים‬ ‫אתה יכול להסתבך בצורה רצינית.‬
‫הלב של אשתך יכול להיות אצל כל אחד,‬
‫אם האדם הזה לא עזב כבר את המדינה.‬
‫אל תתעקש.‬
‫זה לא שווה את זה.‬
‫תודה.‬
‫על הסטטיסטיקה.‬
‫זה לא כל כך קל.‬
‫זה גם לא כל כך קשה.‬
‫את יודעת מה קשה?‬
‫הסיכון לאבד המון כסף.‬
‫זה קשה.‬
‫את ממש צריכה אותו עכשיו.‬
‫אני רוצה לשמור על המשרה שלי.‬
‫ד"ר קרסקו לא ידע.‬
‫ואת יודעת מה עוד?‬
‫אם מדובר בכסף, אל תדאגי.‬
‫זו לא בעיה.‬
‫אוקיי.‬
‫אפגוש אותך ב-21:00 בתחנת החדשות.‬
‫עדיין יש לך חלומות מוזרים?‬
‫יש לי חיים מקבילים.‬
‫את מאמינה?‬
‫זה כאילו שמישהו שולח לי מסרים.‬
‫אבל אני לא מבינה שום דבר מזה.‬
‫- אלברו, נייד -‬
‫תודה.‬
‫היום אני מוכנה לשמוע רק חדשות טובות.‬
‫הלילה נגלה מי התורם.‬
‫רגע.‬
‫מה העניין?‬
‫איבדת משהו?‬
‫לא, אני מחפש משהו.‬
‫מה? אקסטה? קוק? אסיד?‬
‫דבר.‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫אחי במצב קשה, הוא צריך כליה.‬
‫כליה?‬ ‫-כן, יש לי כסף.‬
‫תקשיבו, זה פה מחפש כליה.‬
‫מה הוא מחפש?‬
‫כליה ממי?‬
‫תראה כמה יש לך.‬ ‫-עזוב.‬
‫יודע מה נראה לי?‬
‫אם אראה אותך שוב בשכונה הזו,‬ ‫אני אזיין אותך.‬
‫מבין?‬
‫ביי, מותק.‬
‫בר מילונגה, במרכז העיר.‬
‫האנשים שמוכרים מה שאתה מחפש מסתובבים שם.‬
‫באתי להתנצל בשם המזכירה של ד"ר קרסקו.‬
‫ברגע האחרון היא קיבלה החלטה חכמה לא לבוא.‬
‫סליחה, אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫למה שהיא תבצע פשע?‬
‫ברצינות, אין לי מושג‬ ‫על מה אתה חושב, זקריאס.‬
‫קמילה מוטרדת.‬
‫יהיה יותר גרוע אם היא תדע מי התורם.‬
‫בלי קשר,‬
‫עצוב לדעת שעיתונאי כמוך, במעמד שלך,‬
‫ניסה לשחד מזכירה מסכנה.‬
‫קמילה היא חברה שלי.‬ ‫-אלברו.‬
‫מושתלים לא יכולים לדעת‬ ‫מי תרם את האיברים שלהם‬
‫כי הם עלולים לבלבל‬ ‫בין הזהות שלהם לזו של התורם.‬
‫הם נהיים אובססיביים.‬
‫החיים הופכים לאסון.‬
‫הם מגלים כל פרט, הדברים הקטנים ביותר,‬ ‫ומשייכים אותם לעצמם.‬
‫עד למצב שבו הם לא יודעים מיהם.‬
‫זקריאס…‬
‫אם אנחנו רוצים לעזור לקמילה,‬ ‫כמו שאנחנו מכירים אותה…‬
‫אנחנו לא יכולים לתת לה‬ ‫לגלות את זהות התורם.‬
‫תעשה את זה בשבילה.‬
‫שכנע אותה להפסיק את החיפוש, בבקשה.‬
‫אלוהים, זה מפחיד.‬
‫המקור לחלום הוא אשמה תת-מודעת‬ ‫בגלל שמושתל בך לב של מישהו אחר.‬
‫אתה אוהב לנפנף בשני הסמסטרים שלך‬ ‫בלימודי פסיכולוגיה.‬
‫שלושה סמסטרים, האמת. שלושה.‬
‫תשכחי מהחלום.‬
‫אל תקשיבי לבלבולי מוח של אחיך.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫יש לך עבודה שאת אוהבת, בעל שמעריץ אותך,‬
‫חיים שכל אחד יקנא בהם.‬
‫יודעת מה את צריכה?‬
‫ליהנות ממה שיש לך.‬
‫אני צריכה משהו אחר, אימא,‬
‫וזה מה שאני אמורה לקבל בשיחה הזו.‬
‫כן?‬
‫היא התחרטה ולא באה.‬
‫אתה צוחק.‬
‫ניסיתי ליצור איתה קשר.‬ ‫היא אמרה לי לא להטריד אותה שוב.‬
‫קמילה, עדיף לשחרר.‬
‫נפוליטנית וארבע גבינות לשולחן שש.‬
‫מהר ובאהבה.‬
‫טטה, החברה הכי טובה שלי…‬ ‫-היי.‬
‫ויש לי טקס. כל יום חמישי הוא "חמישי פיצה".‬
‫אז אמרתי, "נטעם את הפיצה של הגיבור שלי".‬
‫"הגיבור שלי"?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אומר שהן טעימות מאוד. אז באנו.‬
‫חכו, אדאג שיושיבו אתכן ויביאו לכם שתייה.‬
‫מן הסתם, אנחנו רוצות שתמליץ לנו‬ ‫על הפיצה הכי טובה פה.‬
‫אם אני חייב להמליץ על אחת,‬
‫אז אני ממליץ שתבואו בכל יום חמישי לפיצה.‬
‫ואו.‬
‫אתה מבשל עד כדי כך טוב?‬
‫אני לא כזה מעולה. אבל אבא שלי כן.‬
‫אני תלמיד טוב.‬
‫מעולה.‬ ‫-יודע מה?‬
‫יש לי הרגשה שהייתי פה כבר.‬
‫ממתי את כל כך אוהבת ג'ז?‬
‫שאלה טובה.‬
‫אני רואה כפול.‬
‫ככה אני אוהבת.‬
‫לחיי ימי חמישי.‬
‫השיר הזה יגרום לך לבכות.‬ ‫-אז?‬
‫עברתי את המבחן?‬
‫שאל אותה.‬
‫טוב, כעיקרון,‬
‫יכול להיות שאפטר את התזונאי שלי.‬
‫לגמרי.‬
‫אני חייבת ללכת. סזאר פה.‬
‫אוי, לא. בעלך הוא האדם הכי משעמם בעולם.‬
‫סליחה? לא יותר משלך.‬
‫היה נעים מאוד.‬ ‫-גם לי. לילה טוב.‬
‫גם אני צריכה ללכת.‬ ‫-זה רעיון נורא.‬
‫אתה יודע מה החלק הכי גרוע?‬
‫שאני מסכימה.‬ ‫-מעולה.‬
‫עוד בירה?‬
‫עוד אחת?‬
‫מזמן לא ראיתי את הבן שלי מחייך.‬
‫כדאי שאביא את זקריאס לפה. הוא ייהנה.‬
‫או שאולי לא?‬
‫אולי לא. לא, הוא מאוד ביקורתי.‬
‫וגם משעמם. נכון?‬
‫זה מה שחברה שלך אמרה.‬ ‫-כן.‬
‫לא יודעת. זקריאס…‬
‫אני חושבת שהוא שכח‬
‫שהאושר, כמו השטן, נמצא בפרטים הקטנים.‬
‫והוא נעלם באותה הקלות שבה הוא מופיע.‬
‫לא זוכרת… איפה קראתי את זה?‬
‫הנאה היא שלמה, כמו עגבנייה.‬
‫אבל אושר אף פעם לא שלם.‬
‫תמיד משהו הורס אותו.‬
‫אושר אף פעם לא שלם.‬
‫משהו תמיד הורס אותו.‬
‫אבל…‬
‫מה?‬
‫אמרתי משהו לא בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫פשוט בהית בי.‬ ‫-ממש לא.‬
‫טוב, אלך עכשיו. כמה החשבון?‬
‫עליי.‬
‫לא. אין מצב, אחרי כל מה שאכלנו?‬
‫לא, בבקשה. לחיי ידידות ארוכה.‬
‫ארוכה מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני יודעת מה אתן בתמורה. תראה.‬
‫יש לי תערוכת צילומים בשבוע הבא, בלילה.‬
‫אני רוצה שתבוא.‬
‫אני לא יוצא בשעות מאוחרות מאוד,‬
‫אני עסוק עם הפיצרייה, אבל אנסה.‬
‫אתה תבוא.‬
‫מה?‬ ‫-אתה תבוא.‬
‫תביא את מי שאתה רוצה, באמת.‬
‫החצוצרה נשמעת מעולה.‬
‫ממש יפה.‬
‫טוב, תודה על הכול. לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫- בר מילונגה -‬
‫מעלה ב-100.‬
‫נו, אני תכף מנצח.‬
‫"החזקים משמידים אחד את השני‬ ‫והחלשים שורדים."‬
‫כן!‬ ‫-ברנרד שו, מחזאי מפורסם.‬
‫דיברתי עם ילדים בבית הספר, ו…‬
‫אני מחפש משהו. אולי תוכל לעזור לי.‬
‫אנחנו לא מוכרים פה סמים.‬
‫לא סמים. זה משהו…‬ ‫-כן!‬
‫…קצת יותר מסובך.‬
‫כן!‬
‫אשתי חולה.‬
‫היא צריכה השתלת לב.‬
‫אולי יש לך חבר, מכר…‬
‫אתה במקום הלא נכון.‬
‫יש לי כסף…‬
‫אתה במקום הלא נכון. עוף מפה.‬
‫לאן אתה הולך, חתיך? תישאר קצת.‬
‫בוא לפה.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫היי, לאן זה?‬
‫מה אתם עושים?‬
‫מת.‬
‫לוקי, תנמיך.‬
‫עכשיו הבנתי למה ואלה החביאה את השלטים.‬
‫זה בלתי נסבל.‬
‫הריח מעולה.‬
‫יש בזה בשר,‬ ‫כדי שלא תתלוננו על החצילים של דודה גבי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫לוקאס!‬ ‫-לוקי.‬
‫לוקאס!‬ ‫-אני בא.‬
‫יש בזה בשר. בוא.‬
‫אני שמחה שארגנת את זה.‬ ‫-אני רעב.‬
‫איפה סימון?‬
‫הוא היה באודישן, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אודישן?‬
‫כן.‬ ‫-מוזר. למה הוא לא סיפר לי?‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫היי, תירגע. היי!‬
‫אתה לא יכול סתם לבוא ולשאול שאלות.‬
‫מי סיפר לך עלינו?‬ ‫-אף אחד.‬
‫אני מריח שוטר.‬ ‫-לא!‬
‫יותר בכיוון של גוויה.‬
‫אני לא שוטר. לא!‬
‫גראבאטו.‬
‫מה כל כך חשוב?‬ ‫-האדם הזה.‬
‫הוא מחפש לב. לדעתי הוא שתול.‬
‫לא! היי. די.‬ ‫-תעזוב אותו.‬
‫הוא לא שווה את הכדורים.‬
‫מוזר שהופיע והתחיל לשאול שאלות ככה.‬
‫שמעת אותי?‬
‫יודע משהו על לבבות?‬
‫לא.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אז?‬
‫תחטיפו לו כדי שיפסיק לשאול שאלות.‬
‫הומו.‬
‫איך…?‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫מי עשה לך את זה?‬
‫ניסו לשדוד אותי.‬
‫חשבתי שיהיה חכם להתגונן.‬
‫זה איפור, אבא?‬
‫לא, לוקי. תביא את ערכת העזרה הראשונה.‬
‫טוב, אני הולך.‬
‫צריך לקחת אותך לבית חולים.‬ ‫-לא, אקח משכך כאבים ואהיה בסדר.‬
‫לוקאס, לא צריך את זה.‬ ‫-כן צריך. מהר.‬
‫הינה.‬ ‫-לפחות תן לי לעזור.‬
‫אימא אמרה תמיד לנקות קודם עם סבון ומים‬
‫ואז לחטא.‬
‫את עושה ההפך.‬
‫אין לי זמן, לוקאס.‬
‫יש לי חדשות טובות. חכי.‬
‫אבא שלכם הציל את הטלפון שלו.‬
‫אין מצב.‬
‫אל תזוז.‬ ‫-היי, בעדינות.‬
‫- מבטים, קמילה דוארטה -‬
‫מה המצב?‬
‫תודה.‬
‫מה שלומך?‬
‫אימא, בבקשה, בעדינות עם האלכוהול, טוב?‬
‫תירגעי. היום כולם מתמקדים בך.‬
‫אוכל ליהנות ולהיות בלתי נראית.‬
‫זה מה שאת מנסה לשכוח.‬
‫תירגעו, חמותי לא תעשה שטויות.‬
‫אני אוהבת שאתם מפחדים ממני.‬
‫אנשים מהללים את התערוכה.‬
‫עם המחיר של השמפניה,‬ ‫הם צריכים למחוא כפיים לכל תמונה.‬
‫טוב שאתה פה, גאון אסטרטגי.‬
‫הייתי צריכה להתחנן שלא יביא‬ ‫את הכוכב שהוא מקדם לנשיאות.‬
‫הכוכב היחיד שתקבלו הוא אני.‬
‫זו בדיחה.‬
‫תסלח לי.‬ ‫-בטח, מותק.‬
‫היי.‬ ‫-באת.‬
‫כן, רציתי לראות את הצילומים שלך.‬
‫אני מקווה שתאהב אותם‬ ‫כמו שאהבתי את הפיצה שלך.‬
‫לא.‬ ‫-תודה.‬
‫ואם לא, תשקר. זה לא משנה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני לחוצה.‬
‫עם מי יש לנו העונג?‬
‫הוא זה שהחזיר לי את המצלמה,‬
‫הוא הציל אותי בהופעה של קרלוס ויווס.‬
‫והיית כל כך אסירת תודה,‬ ‫שהזמנת אותו לתערוכה.‬
‫כן.‬ ‫-כמובן.‬
‫לסימון יש גם…‬
‫פיצרייה?‬ ‫-כן.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫סיפרת לי.‬ ‫-כן?‬
‫קמילה דוארטה?‬ ‫-כן.‬
‫קרלוס ספולבדה, מ"אל ספקטדור".‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מעולה. אפשר לדבר?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫סליחה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫תיהנו.‬
‫איך הפיצה הוואי שלך?‬
‫אנחנו מכינים את כל סוגי הפיצות,‬ ‫חוץ מהוואי.‬
‫אפשר לשאול משהו?‬ ‫-כן.‬
‫שפים בפיצריות מבינים באומנות?‬
‫יש לי הרבה תשובות לשאלה הזו,‬ ‫אבל אשמור אותן לעצמי.‬
‫עדיף. בורות היא נועזת.‬
‫אלך להסתכל בעבודות.‬
‫אין בעיה.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬