Det er et sjokk å være i live.
Jeg er besatt av at hjertet kan avvises.
Kroppen min kan når som helst kaste ut den nye gjesten sin.
Jeg er et mirakel som går på en veldig stram line.
EN NETFLIX-SERIE
Det er derfor jeg vil glemme fortiden
Bli med meg
Jeg vil dø i armene dine, min kjære
Beklager det med bildet.
Det går bra. En dårlig vinkel for meg.
Jeg kan bokse i OL
Jeg kan trygle om at du tilgir meg
Jeg kan flytte til La Castellana
Noen sanger gjør vondt.
Kaldt vann om morgenen
Ja, noen sanger ødelegger deg.
Jeg kan være din trofaste sjåfør, kvinne
Jeg kan være alt du drømmer om
Din kjærlighet ga meg nytt liv
Du var livets pust
-Nei. -Jo.
Hva skjer med meg om du drar?
-Takk. -Ingen årsak.
Denne sangen blir trist
Jeg vil gifte meg med deg
Bli ved din side
Bli velsignet av din kjærlighet
Det er derfor jeg vil
Glemme fortiden
Bli med meg
Jeg vil dø i armene dine, min kjære
Alle ut!
Kameraet mitt.
-Her. -Kameraet mitt.
Kom igjen.
Slipp meg av her.
Faen.
Unnskyld meg.
Unnskyld meg. Beklager.
Kona mi er der inne. Vent.
Faen.
-Går det bra? -Takk for at du reddet oss.
Oss?
Jeg hadde dødd om jeg mistet dette.
-For en katastrofe. -Det er synd også.
Hvordan kan jeg takke deg for at du reddet livet mitt?
-Du overdriver. -Nei, det gjør jeg ikke.
-Bare se. -Hva?
Et pizzastykke hadde vært perfekt.
Det er ikke nødvendig.
Alle liker pizza. Jeg elsker det.
Jeg liker pizza, bare ikke denne.
Om du vil si takk…
Her.
-Eier du en pizzeria? -Ja.
-Seriøst? -Camila.
Hvor var du? Jeg har ringt.
Zacarías, så bra at du er her.
Dette er Simón.
-Simón… -Simón. Hei.
Dette er Zacarías, mannen min. Simón reddet meg på konserten.
Det var helt vilt der.
-Takk for hjelpen. -Ingen årsak.
Jeg trodde ikke du skulle dit? Hva skjedde?
Jeg liker å motsi meg selv. Hva kan jeg si?
Og jeg elsker Carlos Vives.
-Det var grusomt. Vi var… -Kan vi gå
Ja, vi kan gå.
-Fint å møte deg. -Deg også.
-Simón Duque. -Camila Duarte.
Kom.
Nei!
Nei, vær så snill!
Nei!
Unnskyld.
-Du skremte meg. -Jeg så deg ikke. Hva er det?
Jeg hadde et grusomt mareritt.
Ja vel?
Hva drømte du om?
Jeg druknet og hadde et annet ansikt…
Disse drømmene er sprø.
Husker du at jeg ikke drømte før?
Nei.
Det er rart. Marerittene begynte etter transplantasjonen.
Kan hjertet drømme?
Du hører ikke etter, gjør du vel?
Sier du det?
Jeg tror marerittene mine gjør deg kåt.
Det er disse beina. De er en fare for menneskeheten.
-Hei. -Hva?
Jeg kan ikke ennå.
Jeg føler meg ikke klar.
Jeg vet ikke hva det er.
Løper du fra meg eller til meg?
Lyst på chilaquiles med salsa verde?
Chila-hva?
Lyst på arepas fra Venezuela?
Slutt å tulle, pappa. Det er for tidlig.
Hva skjer? Opptatt eller noe?
Det er ikke morsomt. Hører du ikke deg selv?
Slapp av, jeg prøvde…
Prøvde hva da?
Å late som om alt er bra?
Eller skal du være som tante Gabby
og si at døden ikke finnes
og vi er alle én?
Nei, jeg prøvde å få deg til å smile.
Men jeg smiler ikke, pappa.
Jeg gjør ikke det.
Siden mammas hjerte ble stjålet,
føles det som om de tok mitt også.
Hun var bare heldigere, for jeg lever.
Hei.
Vi må lære å leve og smile igjen.
Uten henne.
Og vi må vaske dette kjøkkenet,
ellers blir det fritt frem for kakerlakkene.
Se hvem som smiler.
Mamma sa alltid det om kakerlakker.
Ja.
Tenker du aldri…
…på hvem som har mammas hjerte?
Jo.
Hele tiden.
Kom hit.
Du er i perfekt form, Camila. Jeg hører ingenting uvanlig.
Du skulle ha hørt det i går kveld.
Det var som om hjertet prøvde å si meg noe.
Du har et sunt organ i perfekt stand,
men det prøver å tilpasse seg det nye hjemmet sitt. Gi det tid.
Jeg tror ikke det liker meg.
Det er rart, doktor,
for noen ganger ser jeg meg i speilet, og det er som om jeg er en annen.
Det er flyktig, men jeg føler det.
De som får transplantasjoner har ofte den falske ideen
om at en del av donorens liv har blitt overført til dem.
Det stemmer ikke.
Skal du virkelig ikke si hvem donoren min er?
Camila, vær så snill. Ikke tenk på det.
Vær takknemlig og lev livet ditt.
Vet du hva jeg tror?
Det var en kvinne.
Det eneste du må vite,
er at du har hjertet og det fungerer perfekt.
Det er ditt nå.
Hils mannen din fra meg, er du snill.
Så klart.
Uansett, doktor. Jeg skal finne ut av det.
Jeg vet ikke hvordan, men tro meg. Jeg finner det ut.
Hei, Zacarías. Dette er dr. Carrasco.
Hør.
Kona di gir seg ikke med dette.
Du må kontrollere henne.
Dette setter mange i fare,
inkludert deg.
Informasjon slipper ikke ut med mindre jeg vil det.
Slapp av.
For en høflig måte å be noen dra til helvete på.
-Påfyll? -Nei takk.
Dette er ikke sunt.
Hvor mange ganger har vi kommet hit?
Jeg tenker hele tiden på noe Rentería sa.
"Valeria var ikke et tilfeldig valg."
De visste at Valerias hjerte var kompatibelt med en annen.
De hadde pasientjournalen hennes.
De fulgte oss, Julio.
Politiet har sjekket alt, Simón.
Og de etterforsker fortsatt.
Hva synes du, småen? Huset ser bedre ut.
Jeg vasker ikke opp.
Slapp av, jeg gjør det.
Er du ferdig?
Ta med denne ned, men legg den på plass.
Finn verktøykassa og legg den der, greit?
Ikke gi meg ordre, du er ikke mamma.
Du er ikke sønnen min, men jeg må ta meg av deg.
Hjelp meg, småen. Så kan du spille etterpå. Jeg ordner dette.
Greit.
Legg deg om du vil beholde hodet!
Lucas, legg den fra deg.
Legg den fra deg!
Hva skjedde? Hei!
Forsiktig!
-Dette skjedde. -Hva da?
Hva? Han hadde en pistol, pappa.
Han drepte meg nesten.
-Hva mener du? -Det var et uhell.
-Et uhell. -Hva?
Han skjøt på meg. Han bommet, men han skjøt.
Hva gjorde du?
Det er den aller siste gangen du holder et våpen. Greit?
Det er ikke hans skyld. Han er ti år gammel.
-Hvorfor har du en pistol her? -For å beskytte oss.
-Beskytte oss? -Ja.
Den reddet ikke mamma.
Det var et uhell, ok?
-Et uhell? -Det var et uhell.
Faren din blir kvitt pistolen, du fikk en lærepenge,
og du må håndtere dette.
-Nei, pappa. -Jeg lover å bli kvitt pistolen.
Jeg vet det ikke blir lett å være glad igjen.
Men vi er i det minste sammen. Det er alt vi har.
Greit?
Takk.
Husk inntrykket vi vil gi:
varme, nærhet, tillit.
Selv om du hentet inn en vinner av Pulitzer-prisen,
hadde det vært vanskelig å få denne mannen til å virke pålitelig.
Det holder å skjule tomrommet mellom ørene hans.
Ikke forvent mirakler.
-Jeg tar deg igjen. -Greit.
Tirso.
Sir.
Følg henne.
-Noe stemmer ikke. -Ja vel, sjef.
Endelig møtes vi.
Zac snakker bare om deg, nå ser jeg hvorfor.
Det er hyggelig å møte deg.
Jeg kom bare for å ta noen bilder.
Du har dem for alt annet.
Du aner ikke hvor hjelpsomme de er.
Hun er Fast og hun er Furious.
Det er meg, Camilita.
Et stort hjerte og et ønske om å tjene folket mitt.
Jeg skal gjøre det klart for bildene.
Er det meg, eller er kona di mer alvorlig enn en begravelsesagent?
Braulio, jeg ba deg om å ikke ta med tvillingene.
Om pressen ser dem, stiller de spørsmål. Det vil du ikke.
Hvorfor vil du ødelegge all moroa?
Du er som faren min.
Du betalte meg for å gjøre deg til president.
Du må høre på meg.
-Dere hørte herr Surpomp, jenter. -Greit.
Vent på meg på hotellet. Jeg gjør det godt igjen senere.
Ikke klask henne på rumpa.
Gå.
Greit.
Ja vel.
Klar.
La oss ta bildene.
Hva synes du om at Julia Moncada stiller til valg?
-Har du et råd til henne? -Ikke kast bort tiden med politikk.
Politikk er for menn.
Hør her.
Jeg sier ikke at kvinner ikke er dyktige,
men dette landets problemer
krever et par som Julia ikke har.
Dette handler ikke om meg.
Det handler om landet og å gi det nytt liv.
Det er derfor vi må samarbeide for forandring.
Tusen takk. Farvel.
Er kvinner ikke i stand til å regjere heller?
Fru Valeria hadde noen prøver…
Ja, men hvilke prøver? For hva? Hvem utførte dem?
Jeg trenger all informasjonen.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg heter Simón Duque, mannen til Valeria Duque.
Min kone tok prøver her. Jeg trenger resultatene.
Be henne om dem.
Min kone ble drept.
Hør på meg.
Gi meg resultatene,
ellers tror jeg at du var involvert.
Forstått?
Jeg kan hjelpe deg, men slipp meg.
-Det må være en feil. -Nei, det er prøvene.
Vi har et problem.
BLI DONOR REDD LIV
Hun var gravid.
Oppdaget de ikke det under obduksjonen?
Jeg ville ikke gjøre deg mer opprørt.
Unnskyld.
-Dette forandrer ingenting. -Jo, det gjør det.
Min kone ble ikke bare drept, hun var gravid. Skjønner du det?
Liker du ikke jobben din? Kjeder du deg? Hva faen?
Må jeg gjøre den for deg?
Simón, vi har ransaket dusinvis av ulovlige klinikker.
Vi vet om alle transplantasjoner i landet den kvelden.
Ingen av dem var hjerter.
Vi avhørte mange personer.
Og den anonyme telefonen?
Den kom fra en telefonkiosk.
Ikke vær redd.
Simón.
Jeg visste lite om menneskehandel for seks måneder siden…
Jeg feiret min kones bursdag, uten å vite at det var hennes siste.
Hun var gravid med et barn jeg aldri får møte.
Av de 120 000 transplantasjonene som utføres hvert år,
er fem til ti prosent ulovlige.
Det er en forbrytelse som genererer milliarder i mange land.
Kosovo, Kypros, Egypt…
Hva faen vil du, Rentería?
Forstå at det som skjedde med Valeria
ikke var en isolert hendelse utført av amatører.
Det er et stort nettverk.
Vil du at jeg skal glemme det?
Hva i helvete vil du?
Jeg vil ikke at barna dine skal miste faren også.
Du kan få store problemer om du fortsetter å leke detektiv.
Hvem som helst kan ha din kones hjerte,
om de ikke allerede har reist ut av landet.
Ikke gjør dette.
Det er ikke verdt det.
Takk.
For statistikkene.
Det er ikke så lett.
Det er ikke så vanskelig heller.
Vet du hva som er vanskelig?
Risikoen for å tape mye penger.
Det er vanskelig.
Du trenger det nå.
Jeg vil beholde jobben.
Dr. Carrasco får ikke vite det.
Vet du hva mer?
Ikke tenk på pengene.
Det er ikke et problem.
Greit.
Vi ses klokka 21. På nyhetsstasjonen.
Har du fortsatt de rare drømmene?
Jeg har et parallelt liv.
Kan du tro det?
Det er som om noen sender meg meldinger.
Men jeg forstår dem ikke.
ÁLVARO MOBIL
Takk.
Jeg godtar bare gode nyheter i dag.
I kveld skal vi finne ut hvem donoren er.
Vent.
Hva skjer?
Mistet du noe?
Nei, jeg leter etter noe.
Hva? Molly? Cola? Syre?
-Si det. -Nei.
-Nei? -Nei.
Jeg har en bror som trenger en nyre.
-En nyre? -Ja, jeg har penger.
Dere, han her leter etter en nyre.
Hva leter han etter?
En nyre fra meg?
-La oss se hvor mye du har. -Slipp.
Vet du hva jeg tror?
Om jeg ser deg i nabolaget igjen, får du juling.
Skjønner du?
Forstått?
Ha det, kjære.
Milonga Bar, sentrum.
De som selger det du vil ha, holder til der.
Jeg kom for å si unnskyld på vegne av dr. Carrascos sekretær.
I siste øyeblikk var hun smart nok til å ikke komme.
Jeg skjønner ikke hva du mener.
Hvorfor skulle denne kvinnen begå en forbrytelse?
Jeg aner ikke hva du snakker om, Zacarías.
Camila er opprørt.
Det blir verre om hun vet hvem donoren var.
Bortsett fra det,
er det trist å se en journalist som deg
prøve å bestikke en stakkars sekretær.
-Camila er vennen min. -Álvaro.
Mottakere av transplantasjoner kan ikke vite hvem som ga dem organene,
for de risikerer å forvirre sin identitet med donorens.
De blir besatt.
Livet blir en katastrofe.
De finner ut hver minste detalj og gjør den til sin egen.
Til slutt vet de ikke hvem de er.
Zacarías…
Om vi vil hjelpe Camila…
…kan vi ikke la henne finne ut hvem donoren var.
Gjør det for henne.
Få henne til å slutte å lete, er du snill.
Gud, det er skummelt.
Drømmen kommer fra underbevisst skyldfølelse for å ha en annens hjerte.
Du elsker å skryte av de to semestrene du studerte psykologi.
Tre semestre. Tre.
Glem drømmen.
Ikke hør på skravlingen til broren din.
Se på meg.
Du har en jobb du elsker, en mann som forguder deg,
et liv de fleste hadde ønsket seg.
Vet du hva du trenger?
Å nyte det du har.
Jeg trenger noe annet, mamma,
det er det vi burde snakke om.
Ja?
Hun feiget ut og kom ikke.
Du tuller.
Jeg prøvde å ta kontakt. Hun ba meg holde meg unna.
Camila, det er best om vi lar ting være.
En napolitansk og fire oster til bord seks.
Kjapt og enkelt.
-Tata, min beste venn… -Hei.
…og jeg har et ritual. Hver torsdag er pizzatorsdag,
så jeg sa: "La oss prøve pizzaen til helten min."
"Helten min"?
-Seriøst? -Ja.
Han sier de er nydelige. Så her er vi.
Jeg skal be dem gi dere et bord og noe å drikke.
Selvsagt må du anbefale den beste pizzaen her.
Om jeg måtte anbefale noe,
anbefaler jeg at dere spiser pizza her hver torsdag.
Jøss.
Er du så flink til å lage mat?
Ikke jeg. Men faren min er det.
Jeg er en flink lærling.
-Flott. -Vet du hva?
Jeg føler at jeg har vært her før.
Når ble du så glad i jazz?
Godt spørsmål.
Jeg ser dobbelt.
Det er slik jeg liker det.
Skål for torsdager.
-Denne sangen får deg til å gråte. -Så?
Klarte jeg prøven?
Spør henne.
Jeg sier bare
at dietetikeren min kanskje mister jobben.
Helt klart.
Jeg må gå. César er her.
Å, nei. Mannen din er verdens kjedeligste fyr.
Unnskyld meg? Ikke verre enn din.
-Fint å møte deg. -Deg også. Ha en fin kveld.
-Jeg burde også gå. -Det er en forferdelig idé.
Vet du hva det verste er?
-Jeg er enig. -Flott.
En øl til, eller?
Én til?
Det er første gang på lenge at jeg har sett sønnen min smile.
Jeg burde ta med Zacarías hit. Han hadde elsket det.
Hadde han ikke?
Kanskje ikke. Han er så kritisk.
Kjedelig også. Ikke sant?
-Vennen din sa det. -Ja.
Jeg vet ikke. Zacarías…
Jeg tror han glemte
at gleden, like mye som djevelen, er i detaljene.
Og den er like lett å finne som å miste.
Hvor leste jeg det?
Gleden er hel som en tomat.
Men lykken er aldri fullstendig.
Det er alltid noe som ødelegger.
Fullstendig lykke finnes ikke.
Noe ødelegger alltid.
Men…
Hva?
-Sa jeg noe galt? -Nei.
-Du stirret på meg. -Ikke i det hele tatt.
Jeg får vel gå. Hvor mye skylder jeg?
Huset spanderer.
Nei. Gi deg, etter alt det vi spiste?
Vær så snill. For gamle venner.
-Veldig gamle. -Ja.
Jeg vet hva jeg kan gjøre i gjengjeld.
Jeg har en utstilling neste uke, om kvelden.
Jeg vil se deg der.
Jeg går ikke ut sent,
jeg må jobbe på pizzeriaen, men jeg skal prøve.
Du kommer.
-Hva? -Du kommer.
Ta med hvem som helst.
Den trompeten er vakker.
Nydelig.
-Takk for alt. Natta. -God natt.
Sats 100 til.
Kom igjen, jeg vinner snart.
"De sterke ødelegger hverandre og de svake overlever."
-Ja! -Bernard Shaw, en berømt dramatiker.
Jeg snakket med noen unger på skolen, og…
Jeg leter etter noe. Kanskje du kan hjelpe meg.
Vi selger ikke dop her.
-Ikke dop. Det er noe… -Ja!
…litt mer komplisert.
Ja!
Min kone har helseproblemer.
Hun trenger en hjertetransplantasjon.
Jeg tenkte kanskje du hadde en venn, en partner…
Du er på feil sted.
Jeg har penger…
Du er på feil sted. Kom deg ut!
Hvor skal du, kjekken? Bli en stund.
-Kom hit. -Nei, takk.
Hvor skal vi?
Hva gjør dere?
Død.
Luqui, legg den fra deg.
Nå vet jeg hvorfor Vale gjemte kontrollene.
Det er uutholdelig.
Det lukter nydelig
Det er kjøtt i den, så du ikke klager på auberginen.
-Seriøst? -Ja.
-Lucas! -Luqui.
-Lucas! -Kommer.
Det er kjøtt i den. Kom.
-Jeg er glad du gjorde dette. -Jeg er sulten.
Hvor er Simón?
Han var på opptaksprøven, ikke sant?
-Ja. -En opptaksprøve?
-Ja. -Hvorfor sa han det ikke til meg?
Hvor skal vi?
Slapp av. Hei!
Du kan ikke bare komme og stille spørsmål.
-Hvem fortalte deg om oss? -Ingen.
-Lukter purk. -Nei!
Han er død.
Nei, jeg er ikke purk. Nei!
Garabato.
-Hva faen er så viktig?` -Han her.
Han leter etter et hjerte. Jeg tror han er en spion.
-Nei! Hei. Stopp. -La ham være.
Han er ikke verdt kulene.
Det er rart at han kom og stilte spørsmål.
Hørte du meg?
Vet du noe om hjerter?
-Nei. -Ikke jeg heller.
Så?
Gi ham juling så han ikke spør mer.
Homse.
Hvordan…
-Hva skjedde? -Ingenting.
-Hvem gjorde dette? -Noen prøvde å rane meg.
Jeg var dum nok til å forsvare meg.
Er det sminke, pappa?
Nei, Luqui. Hent førstehjelpsskrinet.
Greit, jeg går.
-Du må på sykehus. -Nei, en smertestillende holder.
-Lucas, vi trenger det ikke. -Jo. Skynd deg.
-Her er det. -La meg hjelpe.
Mamma sa at vi må bruke såpe og vann først,
og så desinfisere.
Du gjør det baklengs.
Jeg har ikke tid, Lucas.
Jeg har gode nyheter. Vent.
Faren deres reddet mobilen sin.
Du tuller.
-Sitt stille. -Forsiktig.
ANSIKTER CAMILA DUARTE
Takk.
Står til?
Ikke drikk så mye, mamma, greit?
Slapp av. I dag ser alle på deg.
Jeg har gleden av å være usynlig.
Det er det du prøver å glemme.
Slapp av, svigermoren min gjør ikke noe dumt.
Jeg elsker at dere er redde for meg.
Folk sier mye fint.
Med den dyre champagnen, må de klappe for hvert bilde.
Vi er glade for å ha deg, ditt geni.
Jeg måtte trygle ham om å ikke ta med stjernekandidaten sin.
Den eneste stjernen dere får er meg.
Jeg bare tuller.
-Unnskyld meg. -Greit.
-Hei. -Du kom.
Ja, jeg ville se bildene dine.
Jeg håper du liker dem like mye som jeg liker pizzaen din.
-Nei. -Takk.
-Om du ikke gjør det, bare lyv. -Greit.
Jeg er nervøs.
Hvem skylder vi denne gleden?
Han fikk tilbake kameraet mitt,
han reddet meg på Carlos Vives-konserten.
Og du var så takknemlig at du ba ham til utstillingen.
-Ja. -Selvsagt.
Simón eier også…
-En pizzeria? -Ja.
Hvordan visste du det?
-Du sa det. -Gjorde jeg?
-Camila Duarte? -Ja.
-Carlos Sepulveda fra El Espectador. -Hei.
-Flott. Kan vi snakke? -Ja, selvsagt.
-Unnskyld meg. -Greit.
Kos deg.
Hvordan er Hawaii-pizzaen din?
Vi lager alle slags pizzaer, unntatt Hawaii.
-Kan jeg spørre om noe? -Ja.
Vet pizzakokker noe om kunst?
Jeg har mange svar på det, men jeg skal tie.
Like greit. Det er modig å være ignorant.
Jeg skal se meg rundt.
Greit.
Tekst: Marte Fagervik