Я шокована, що жива.
Я одержима ідеєю відторгнення.
У будь-який момент моє тіло може сказати, що більше не приймає нового гостя.
Я — диво, яке йде по натягнутому канату.
СЕРІАЛ NETFLIX
Тому я хочу залишити минуле позаду
Хочу, щоб ти пішла зі мною
Померти в тебе на руках, кохана
Вибачте за фото.
Усе добре. Це не найкраща моя сторона.
Я здатен битись на Олімпійських іграх
Здатен благати про прощення
Переїхати до Ла-Кастельяни
Деякі пісні розривають зсередини.
Холодна вода вранці
Так, деякі пісні можуть розколоти тебе навпіл.
Можу бути твоїм вірним водієм, жінко
Усім, що ти можеш уявити
Я переродився завдяки твоєму коханню
Ти вдихнула в мене життя
-Ні. -Так.
Якщо ти підеш, що від мене лишиться?
-Дякую. -Прошу.
Пісня стає сумною
Хочу одружитися з тобою
Бути поруч
Освяченим твоєю любов'ю
Тому я хочу
Облишити минуле
Щоб ти поїхала зі мною
Померти у тебе на руках, кохана
Усі назовні!
Моя камера.
-Ось вона. -Моя камера.
Ну ж бо.
Висади мене тут.
Дідько.
Вибачте.
Вибачте. Перепрошую.
Моя жінка там. Чекайте.
Дідько.
-З вами все гаразд? -Дякую, що врятували нас.
Вас?
Я б померла, якби втратила камеру.
-Яке лихо. -Дуже шкода.
То як я можу віддячити вам за порятунок мого життя?
-Мені здається, ви трохи перебільшуєте. -Ні, я не перебільшую.
-Крім того, дивіться. -Що?
-Шматок піци — це ідеально. -У цьому немає потреби, правда.
Усі люблять піцу. Я її обожнюю.
Справа не в тому, що я не люблю піцу. Мені не подобається саме ця піца.
Насправді, якщо ви хочете віддячити…
Ось.
-Ви власник піцерії? -Так.
-Справді? -Каміло.
Де ти була? Я телефонував тобі.
Закаріасе, я рада, що ти тут.
Це Сімон.
-Сімон… -Сімон. Вітаю.
Це Закаріас, мій чоловік.
Сімон врятував мене на концерті.
Це було справжнє божевілля.
-Дякую за допомогу. -Звісно.
Ти ж казала, що не підеш. Що трапилося?
Ти знаєш, що я люблю суперечити собі. Що я можу сказати?
Крім того, я люблю Карлоса Вівеса.
-Було жахливо. Ми були… -Ми можемо йти?
Так, ходімо.
-Приємно познайомитись. -Мені теж.
-Сімон Дуке. -Каміла Дуарте.
Ходімо.
Ні!
Вибач.
-Ти налякав мене. -Я не бачив тебе. Що не так?
Мені наснився поганий сон.
Справді?
Що наснилося?
Я тонула, і в мене було інше обличчя…
Ці сни божевільні.
Мені ніколи нічого не снилося.
Ні.
Це дивно. Це почалося, коли мені зробили трансплантацію.
Серце може бачити сни?
Ти мене не слухаєш, так?
Думаєш?
Здається, мої нічні жахи тебе збуджують.
Усе через ноги. Вони становлять небезпеку для людства.
-Гей. -Що?
Я не можу.
Я ще не готова.
Я не знаю, що не так.
Ти біжиш від мене чи до мене?
Хочете чилакілес з зеленим соусом?
Чила… що?
Чи, може, хочете венесуельських ареп?
Тату, годі клеїти дурня з самого ранку.
Як справи, мала? Ти зайнята чи що?
Серйозно, це не смішно. Ти себе чуєш?
Заспокойся, я просто намагався…
Намагався що?
Удавати, що все гаразд?
Чи ти як і тітка Габбі будеш казати, що смерті не існує,
а ми всі одне ціле?
Ні, я намагався розсмішити тебе.
Але я не сміюся, тату.
Не сміюся.
Тому що коли в моєї мами вкрали серце…
вони ніби забрали й моє.
Але їй пощастило більше, бо я ще жива.
Гей.
Треба знову навчитися жити й сміятися.
Без неї.
І треба прибрати цю кухню.
Якщо ми цього не зробимо, вона стане домівкою для тарганів.
Дивіться, хто посміхається.
Мама завжди так говорила про тарганів.
Так.
Ти ніколи не думав…
про те, хто ходить з маминим серцем?
Так.
Увесь час.
Ходи сюди.
Ти в ідеальній формі.
-Я не чую нічого дивного. -Якби ви тільки чули його минулої ночі.
Було відчуття, ніби моє серце намагається мені щось сказати.
Твоє серце здорове, в ідеальному стані,
але воно намагається пристосуватися до нового дому.
Дай йому час.
Здається, я йому не подобаюся.
Це дивно, лікарю, але іноді я дивлюся в дзеркало…
І відчуття, ніби це не я. Хоч і на секунду, але я це відчуваю.
Реципієнти часто думають, що частина життя донора перейшла до них.
Але це неправда.
Ви справді не збираєтеся розкривати особистіть донора?
Каміло, будь ласка. Припини.
Будь вдячна й продовжуй жити далі, прошу.
Знаєте, що я думаю?
Думаю, що це була жінка.
Слухай, єдине, що тобі треба знати,
це те, що серце всередині тебе, чудово б'ється у твоїх грудях.
Тепер воно твоє. Ось і все.
Передай чоловікові привіт від мене.
Звісно.
Попри все, лікарю. Я розберуся.
Я не знаю як, але запам'ятайте мої слова. Я дізнаюся.
Вітаю, Закаріасе. Це лікар Карраско.
Слухай.
Твоя дружина досі зациклена на цьому.
Тепер твоє завдання — стримати її.
Це наражає на небезпеку багатьох людей, тебе в тому числі.
Лікарю, якщо я не захочу, то витоку інформації не буде.
Розслабтеся.
Як ввічливо ти вмієш сказати комусь відвалити.
-Налити ще? -Ні, дякую.
Чуваче, це нездорово.
Скільки разів ми поверталися сюди?
Те, що сказав Рентерія не йде з моєї голови.
«Валерію обрали не випадково».
Вони знали, що її серце сумісне з чиїмось іще.
У них була її історія хвороби, Хуліо.
Вони стежили за нами, Хуліо.
Поліція все перевірила, Саймоне.
І вони досі розслідують.
Що думаєш, коротуне? Будинок чистіший.
Я не митиму посуд.
Не хвилюйся, я помию.
Ти закінчив?
Понеси це вниз, але не залишай ось так.
Знайди ящик з інструментами й поклади туди, гаразд?
Не наказуй мені, ти не моя мама.
Ти не мій син, але мені треба сидіти з тобою, хіба ні?
Коротуне, допоможи мені, добре? А потім можеш грати у відеоігри.
-Я закінчу з цим. -Гаразд.
На підлогу, якщо хочеш жити!
Лукасе, кинь зброю.
Кинь!
Що трапилося? Гей!
Обережно!
-Ось що трапилося. -Що?
Що? У нього в руках був пістолет. Він стояв там і мало не вбив мене.
-Тобто? -Це був нещасний випадок.
-Нещасний випадок. -Що?
Він стріляв у мене. Промахнувся, але вистрілив у мене.
Що ти накоїв?
Це останній раз, коли ти тримаєш зброю у своєму житті.
-Зрозумів? -Це не його вина, тату. Йому десять років.
-Чому в нас дома пістолет? -Для захисту.
-Для захисту? -Так.
Але він не допоміг тобі врятувати маму.
То був нещасний випадок.
-Нещасний випадок? -Так.
Твій тато позбудеться пістолета, ви засвоїли урок.
І вам доведеться впоратися з цим.
Ні, тату.
Обіцяю позбутися пістолета.
Я знаю, що буде нелегко знову стати щасливими.
Але принаймні ми разом. Це все, що в нас є.
Гаразд?
Дякую.
Пам'ятай про образ, який треба створити: тепло, близькість, довіра.
Слухай, навіть якби ти привів лауреата Пулітцерівської премії
зробити так, щоб він здавався надійним кандидатом дуже складно.
Достатньо приховати порожнину між його вухами.
Не очікуй дива.
-Я наздожену. -Добре.
Тірсо.
Пане.
Слідкуй за нею.
-Щось не так. -Слухаюсь, босе.
Нарешті ми зустрілися особисто.
Зак так багато говорив про тебе, і тепер я розумію чому.
Приємно познайомитись.
Я прийшла зробити кілька фото.
-Для всього іншого у вас є вони. -Не уявляєш, наскільки вони корисні.
Швидка й Шалена.
У цьому весь я, Каміліто.
Маю велике серце й бажання служити своєму народові.
Треба підготуватися до фотосесії.
Мені здається, чи твоя дружина серйозніша за трунаря?
Брауліо, я ж просив не приводити близнючок.
Якщо преса побачить — буде багато питань. Вам цього не треба.
Чому ти псуєш усі веселощі? Дідько, ти поводишся, як мій тато.
Ви заплатили мені, щоб я зробив вас президентом. Так?
Ви мусите слухатися мене.
-Дівчатка, ви чули пана Буркотуна. -Так.
Чекайте мене в готелі, я загладжу свою провину пізніше.
Не шльопайте її.
Ідіть.
Добре.
Гаразд.
Я готовий.
Гайда робити фото.
Що ви думаєте щодо того, що Хулія Монкада балотуватиметься?
-Що б ви їй порадили? -Не витрачати час на політику.
Політика — чоловіча гра.
Слухайте.
Я не кажу, що жінки не здатні, але для розв'язання проблем цієї країни
треба мати яйця, яких у Хулії немає.
Справа не в мені.
Йдеться про країну та її відродження.
Ось чому ми всі маємо об'єднатися для змін.
Щиро дякую. Гарного дня.
Отже, жінки теж не здатні керувати державою?
Пані Валерія зробила кілька аналізів…
Я знаю, але які саме? Навіщо? Хто їх робив?
Мені потрібно знати все.
Пане, чим я можу вам допомогти?
Мене звати Сімон Дуке, я чоловік Валерії Дуке.
Кілька місяців тому жінка робила аналізи. Мені потрібні результати.
Ну, спитайте в неї.
Мою дружину вбили.
Слухай сюди.
Дай мені результати, або я подумаю, що ти теж причетний.
Зрозуміло?
Я допоможу, але відпустіть мене.
-Ні, тут якась помилка. -Ні, це ті аналізи.
У нас проблеми.
СТАНЬ ДОНОРОМ ВРЯТУЙ ЖИТТЯ
Вона була вагітна.
Судмедексперти не помітили під час розтину?
Я не хотів тебе засмучувати.
Мені шкода.
-Але це нічого не змінює. -Змінює.
Тому що мою дружину не просто вбили, вона була вагітна. Розумієте?
Не подобається ваша робота? Нудно? Якого біса?
Я маю робити це замість вас?
Сімоне, ми обшукали десятки нелегальних клінік.
У нас є звіти про пересадки, зроблені в країні тієї ночі.
Пересадку серця не робили.
Ми допитали купу людей.
-І анонімний дзвінок? -Дзвонили з громадського телефону.
Не хвилюйтеся.
Сімоне.
Шість місяців тому я мало знав про торгівлю людьми…
Я святкував день народження дружини, і не знав, що бачу її востаннє.
Вона чекала дитину, яку я ніколи не зустріну.
Слухай, Сімоне. З 120 000 трансплантацій, які проводяться щороку,
п'ять-десять відсотків є незаконними.
Це злочин, який приносить мільярди доларів у багатьох країнах.
Косово, Кіпр, Єгипет…
Що ти хочеш, Рентеріє?
Зрозумій, те, що трапилося з Валерією — не поодинокий випадок, скоєний аматорами.
Це велика мережа.
Ви хочете, щоб я забув про це й жив далі? Якого біса ви хочете?
Я не хочу, щоб твої діти втратили ще й батька.
Якщо гратимешся в детектива — можуть бути серйозні проблеми.
Серце твоєї дружини може мати будь-хто, можливо, ця людина вже виїхала з країни.
Не роби цього.
Воно того не варте.
Дякую.
За статистику.
Це не так легко.
Це не так вже й важко.
Знаєш, що важко?
Втратити багато грошей.
Це важко.
Зараз вони б стали тобі в пригоді.
Я не хочу втратити роботу.
Лікар Карраско не дізнається.
І знаєш що ще?
Щодо грошей не хвилюйся.
Це не проблема.
Гаразд.
Зустрінемось о 21:00. На станції новин.
Тобі досі сняться ті дивні сни?
У мене є паралельне життя.
Можеш у це повірити?
Хтось наче надсилає мені повідомлення.
Але я їх не розумію.
ДЗВОНИТЬ АЛЬВАРО
Дякую.
Сьогодні приймаю лише хороші новини.
Сьогодні ввечері ми дізнаємося, хто донор.
Почекай.
Як справи?
Ти щось загубив?
Ні, я дещо шукаю.
Що? Моллі? Кокаїн? Кислоту?
-Скажи. -Ні.
-Ні? -Ні.
Мій брат у поганому стані, йому потрібна нирка.
-Нирка? -Так, у мене є гроші.
Народе, цей чоловік шукає тут нирку.
Що шукає?
Нирка від мене?
-Подивимось, скільки в тебе є. -Відпусти.
Знаєш, що я думаю?
Якщо я знову побачу тебе на районі, я тебе розірву.
Ти зрозумів?
Зрозумів?
Бувай, сонце.
Бар «Мілонґа», центр міста.
Хлопці, які продають те, що ти шукаєш сидять там.
Я прийшов вибачитися від імені секретарки доктора Карраско.
В останній момент у неї вистачило мізків не приходити.
Вибач, я не розумію, про що ти.
Навіщо цій жінці скоювати злочин?
Серйозно, я не розумію, про що ти говориш, Закаріасе.
Каміла засмучена.
Їй буде гірше, якщо вона дізнається, хто донор.
Крім того,
сумно усвідомлювати, що журналіст такого рівня
намагався підкупити бідну секретарку.
-Каміла моя подруга. -Альваро.
Реципієнтам трансплантата не можна знати, хто дав їм органи,
бо вони можуть переплутати свою особистість з особистістю донора.
Вони стають одержимими.
Життя перетворюється на пекло.
Вони дізнаються про кожну деталь, кожну дрібницю й роблять її своєю.
До такої міри, що вони вже самі себе не знають.
Закаріасе…
Якщо хочемо допомогти Камілі, яку ми знаємо…
ми не можемо дати їй дізнатися, хто був донором.
Зроби це для неї.
Будь ласка, переконай її припинити пошуки.
Боже, це страшно.
Ти бачиш сни через підсвідоме почуття вини за те, що в тебе чуже серце.
Тобі подобається хизуватися тим, що ти два семестри вивчав психологію.
Три семестри, якщо бути точним. Три.
Забудь про цей сон.
Не слухай балачки брата.
Дивися на мене.
У тебе є улюблена робота, чоловік, який тебе обожнює,
життя, якому позаздрить будь-хто.
Знаєш, що тобі потрібно?
Насолоджуватися тим, що маєш.
Мені потрібно дещо інше, мамо, і цей дзвінок може допомогти.
Так?
Вона злякалась і не прийшла.
Ти жартуєш.
Я намагався з нею зв'язатися. Вона сказала не турбувати її.
Каміло, буде краще, якщо ми залишимо все як є.
Неаполітана й чотири сири на шостий столик.
Швидко й солодко.
-Це Тата, моя найкраща подруга… -Вітаю.
І в мене є ритуал. Кожен четвер — це четвер піци.
Тож я сказала: «Гайда спробуємо піцу мого героя».
«Мого героя»?
-Справді? -Так.
Він казав, що тут смачно. Тому ми тут.
Хвилинку, я попрошу когось посадити вас і принести напої.
Очевидно, ми хочемо, щоб ти порекомендував нам найкращу піцу.
Усе, що я можу порекомендувати вам, це приходити сюди щочетверга на піцу.
Овва.
Ти так добре готуєш?
Я не настільки добре готую, як мій тато.
Я хороший учень.
-Чудово. -Знаєш, що?
У мене відчуття, що я бувала тут раніше.
Відколи ти так любиш джаз?
Хороше питання.
У мене в очах двоїться.
Мені так подобається.
Вип'ємо за четвер.
-Ця пісня змусить тебе плакати. -Тож?
Я склав тест?
Її спитай.
Ну, я можу сказати, що мій дієтолог може втратити роботу.
Точно.
Я вже мушу йти. Сезар тут.
О ні. Твій чоловік найнудніший чоловік у світі.
Перепрошую? Не нудніший за твого.
-Приємно познайомитись. -І мені. Гарного вечора.
-Ну, мені теж треба йти. -Це жахлива ідея.
Знаєш, що найгірше?
-Я згідна. -Чудово.
Може, ще пива?
Ще пива?
Я вперше за довгий час бачу посмішку свого сина.
Треба привести сюди Закаріаса. Йому сподобається.
Або ні.
Ні, можливо, ні. Ні, він усе критикує.
А ще він нудний, так?
-Твоя подруга сказала. -Так.
Не знаю. Закаріас…
Гадаю, він забув,
що радість, як і диявол, криється в деталях.
І приходить так само легко, як і йде.
Я не знаю… де я це прочитала?
Радість цілісна, як помідор.
А щастя ніколи не буває цілісним.
Його завжди щось руйнує.
Щастя ніколи не буває цілісним.
Його завжди щось руйнує.
Але…
Що?
-Чому ти так на мене дивишся? Щось не так? -Ні.
-Просто ти витріщився на мене. -Зовсім ні.
Гаразд, я піду. Скільки з мене?
Я пригощаю.
У жодному разі. Ми ж стільки з'їли.
Ні, будь ласка. Це за давню дружбу.
-Дуже давню. -Так.
Гаразд, я знаю, як можу тобі віддячити. Дивись.
Наступного тижня в мене фотовиставка, уночі.
-Я хочу, щоб ти прийшов. -Я нікуди не ходжу ввечері.
Я зайнятий у піцерії, але я постараюся.
Ти прийдеш.
-Що? -Ти прийдеш.
Приведи, кого хочеш, справді.
Ця труба чудова.
Дуже гарна.
-Ну, дякую за все. Добраніч. -Добраніч.
БАР «МІЛОНҐА»
Підніми до 100.
Ну ж бо, я ось-ось переможу.
«Сильні знищують один одного, а слабкі виживають».
-Так! -Бернард Шоу, відомий драматург.
Я розмовляв з дітьми в школі, і…
Я дещо шукаю. Може, ти мені допоможеш.
Ми не продаємо наркотики.
-Не наркотики. Це дещо… -Так!
…трохи складніше.
Так!
У моєї дружини слабке здоров’я.
Їй… потрібна пересадка серця.
Я думав, може, у тебе є друг, соратник…
Ти не в тому місці.
У мене є гроші…
Ти не в тому місці. Забирайся звідси, чуваче!
Куди йдеш, красеню? Побудь тут трохи.
-Ходи сюди. -Ні, дякую.
Гей, що ви робите?
Що ви робите?
Мертвий.
Лукі, поклади це.
Тепер знаю, чому Вале ховала контролер.
Це нестерпно.
Пахне чудово.
Тут є м’ясо, щоб не нарікали на баклажани тітки Габі.
-Справді? -Так.
-Лукасе! -Лукі.
-Лукасе! -Йду.
Тут є м'ясо, гайда.
-Я рада, що ви це організували. -Я голодний.
А де Сімон?
Він пішов на прослуховування, хіба ні?
-Так. -Прослуховування?
-Так. -Дивно. Чому мені не сказав?
Куди ви мене ведете? Гей, спокійно. Агов!
Не можна приходити й ставити запитання.
-Хто тобі про нас розповів? -Ніхто. Ніхто.
-Пахне копом. -Ні!
Швидше трупом.
Ні, я не коп. Ні!
Гарабато.
-Що в біса такого важливого? -Цей хлопець.
Він шукає серце. Думаю, він кріт.
-Ні. Гей. Зупиніться. -Облиште його.
Він не вартий куль.
Дивно, що він з’явився і ставить такі запитання.
Ти мене чув? Ти знаєш щось про серця?
-Ні. -Я теж.
Тож?
Побийте його, щоб більше не розпитував.
Придурок.
Як…
-Що трапилося? -Нічого.
-Хто це зробив? -Якісь хлопці хотіли мене пограбувати.
Я вирішив захищатися.
Це грим, тату?
Ні, Лукі. Принеси аптечку.
Гаразд, іду.
-Тобі треба в лікарню. -Ні, дайте анестетик, і все буде добре.
-Лукасе, не треба. -Треба, неси швидше.
-Ось. -Принаймні дозволь мені допомогти.
Мама завжди казала, спочатку треба милом і водою,
а потім дезінфікувати.
А ти робиш навпаки.
У мене немає часу, Лукасе.
У мене хороші новини. Почекай.
Ваш тато врятував свій телефон.
Не може бути.
-Не рухайся. -Агов, обережно.
ВИГЛЯД КАМІЛА ДУАРТЕ
Дякую.
Як справи?
Мамо, будь ласка, не пий багато, гаразд?
Розслабся. Сьогодні всі погляди прикуті до тебе.
Я із задоволенням побуду невидимою.
Це те, що ти намагаєшся забути.
Розслабтеся, моя свекруха не вийде з-під контролю.
-Мені подобається, коли ви боїтеся мене. -Люди говорять чудові речі.
Враховуючи, скільки було шампанського, вони повинні аплодувати біля всіх фото.
Ми раді, що ти в нас є, ти майстер своєї справи.
Мені довелося благати його, щоб він не приводив зіркового кандидата.
Я єдина зірка, яку ти отримаєш.
Це жарт.
-Перепрошую. -Звісно.
-Привіт. -Ти прийшов.
Так, я хотів побачити твої роботи.
Сподіваюся, тобі сподобаються мої фото так само як і мені твоя піца.
-Ні. -Дякую.
-А якщо ні, то бреши. Не важливо. -Гаразд.
Я нервую.
Хто наш гість?
Він знайшов мою камеру й врятував мене на концерті Карлоса Вівеса.
І ти настільки вдячна, що запросила його на виставку.
-Так. -Звісно.
Сімон є власником…
-Піцерії? -Так.
Звідки ти знаєш?
-Ти казала мені. -Хіба?
-Каміла Дуарте? -Так.
-Я Карлос Сепульведа з «Ель Еспектадор». -Як справи?
-Чудово. Можемо поговорити? -Так, звісно.
-Перепрошую. -Звісно.
Насолоджуйтесь.
Як ваша гавайська піца?
Робимо всі види піци, крім гавайської.
-Можна дещо спитати? -Так.
Кухарі розуміються в мистецтві?
У мене є багато відповідей на це питання, але я промовчу.
Це на краще. Невігластво сміливе.
Піду подивлюся на фото.
Звісно.
Переклад субтитрів: Мар'яна Ківерська