Snälla.
Döda mig inte, snälla.
Jag har 12-årig son.
Han har bara mig.
Min dotter, då?
Min 19-åriga dotter då?
Öppna ögonen.
Betyder inte hon nåt?
Det är fruktansvärt, det ni har gjort. Inte mer än rätt att du straffas för det.
Kan ni hålla käften? Håll käften!
Era cyniska jävlar!
Nu räcker det!
Du har förstört min dotters liv.
Du förstörde min frus liv och mitt ofödda barns liv.
Jag ska döda dig, ditt as.
Lugn, Fermín. Sänk pistolen.
Döda mig.
Skipa rättvisa.
Jag ska skjuta varenda en av er, din jävel.
Organisationen…
…kan fortsätta utan mig.
Det finns en ljuvlig berättelse om den lerneiska hydran.
Hugger man av ett huvud, växer två nya ut.
Döda mig.
Du har din chans här!
Här har du hjärtat du behöver!
Tänk på din dotter.
Ångern kan du sa sen.
Det finns ett bättre sätt…
…att rädda min dotter.
Du får börja ta oss på allvar, Simón.
Vilken möjlighet du hade.
Men eftersom du valde den långa vägen får du börja spara pengar.
Om du vill anlita oss, det vill säga.
En halv miljon dollar.
Visa honom ut.
Och skörda allt ni kan från psykiatern.
ETT MÄRKT HJÄRTA
Jag förstår att alla ärenden är brådskande, men det här är speciellt.
Det gäller en 19-årig flicka som har utsatts för nåt vedervärdigt.
Någon har gjort hennes hjärta sjukt.
Har ni polisanmält det?
Det är lite för invecklat, kan man säga.
Handlar det om organsmuggling?
Med fler donatorer skulle den marknaden dö ut.
Som med allt annat. Är efterfrågan högre än utbudet drar kriminella nytta av det.
Det känner jag mycket väl till, dessvärre.
Vi behöver alltid fler hjärtan än vad vi har.
Folk vet för lite om organdonation.
De har ingen aning om att en person kan rädda sju andra.
Kan ni inte göra ett undantag?
På grund av omständigheterna, och hon är ju så ung…
Snälla, jag ber er.
Alla de här människorna väntar på att ett mirakel ska rädda dem.
Ett undantag, precis som det ni ber om.
Livet är väldigt orättvist.
Det är nåt av det värsta med livet.
Och att det tar slut.
Lycka till.
Han klarade inte av att döda psykiatern.
Jag börjar ana att du kan se in i framtiden.
Nej, Sarmiento. Jag skapar den.
Vad gjorde pizzabagaren?
Han sa att det fanns en mer human lösning.
Vi har en donator.
Förlåt?
Det är omöjligt.
Jag ger mitt hjärta till Samantha.
Så kan man inte göra.
Jodå, jag är hennes pappa.
Då är vi väl kompatibla?
Även om det är så, så skulle ingen läkare gå med på det.
Ni är frisk. Ingen skulle gå med på att ge ert hjärta till en annan.
Det vore mord.
Det är olagligt.
Och hon?
Oroa dig inte för henne.
Ifrågasätt inte dina beslut, det vore som att ifrågasätta dig själv.
Håll mig underrättad.
Fortsätt som planerat.
-Så ska det låta, min vän. -Få inte för dig nåt.
Vi är inte vänner.
Jag finner fortfarande det ni gör lika motbjudande.
Börja spara pengar. Om du vill anlita oss, det vill säga.
En halv miljon dollar.
Det där fixar inte ni.
Men jag gör det.
Jag drar på mig kläderna jag har med min sugardaddy…
Sen berättar han allt.
Så ska det låta. Du är en hynda, men du kan din sak.
Så läcker…
Läget?
När ska vi få ihop det, då? Ska vi inte ha samlag snart?
Eller är du skraj?
Han vill inte vara otrogen mot sin brud i Mexiko.
Samantha är i Colombia.
Se på honom…
Tur för dig att jag är så envis.
Och det jag vill ha…
…det får jag.
Fokusera du på ditt jobb.
-Och torka av näsan. -Det räcker, Sofi.
Det är inte för sent, Tomy. Är du med?
Nej, det vore självmord.
-Låt oss göra vårt, då. -Visst.
Världen är full av fattiga och fega.
-Jag föddes fattig, men feg…? -Knappast.
Tänk på saken.
Fokusera nu. Dra planen, Perrote.
Jag väntar utanför och ni går in.
Innan snuten kommer, alltså.
-Har du fixat bilen? -Så klart.
Farfar!
Älskade barnbarn!
Jag har saknat dig så mycket!
Huset, din pizza… Jag har saknat allt.
-Hur går det med den nya lokalen? -Det går bra.
Ibland måste man börja om på nytt här i livet.
Du tog med dig en present, ser jag.
Ja!
-Det var länge sen, Nicky. -Ja, två hela liv.
Och nu söker jag kneg.
Jobb, alltså. Jag måste byta ordförråd igen.
-Vilken fin bild på Valeria. -Ja.
Hur är det med dig, Sam?
Jag är lite trött efter resan, bara.
Ja, det var körigt. Flyg, packning…
Ja, Simón sa att det var hastigt beslutat. Han berättade inga detaljer.
-Är allt som det ska? -Ja, han kan förklara allt.
-Sjunger du fortfarande? -Så klart! Jag dör hellre än tystnar.
-Varför är du då inte världsstjärna än? -Det frågar jag mig själv dagligen.
Då kan jag meddela att du får jobb hos mig.
Jag kan inte betala särskilt mycket, men du får gratis pizza och är hos familjen.
-Låter det bra? -Det är klart att det gör!
Tack, Fabri!
Skrik inte.
Herregud…!
Herregud, vad händer?
Du är inte död.
Jag är inte död.
Du…
Jag har så mycket att berätta.
Zacarías är helt galen.
Tack.
Han är förmögen till vad som helst.
Jag kan inte fatta att du är här.
Det är ofattbart. Vet du hur mycket jag har gråtit över dig?
Jag ville inte utsätta dig för fara, Tata.
Berätta om Lucho och mamma nu.
-Har du kontakt med dem? -Lucho har flyttat till Bryssel.
Han blev helt förkrossad.
Och din mamma, du kan ju föreställa dig…
Hon hittade sin dotter död i en sjö.
-De första månaderna var tunga. -Nej…
Jag ska till kyrkogården med henne i morgon.
Förra veckan var det årsdagen efter din död.
Det tänkte jag inte på.
Du måste träffa din mamma, Camila.
Hon förtjänar att få veta att du lever.
Och att du är här!
Förr eller senare får de ju veta det.
Mamma har alltid tagit Zacarías parti. Varför skulle det förändras?
Hon är din mamma. Vill du att hon får höra det av Zacarías?
Försök påstå att du inte vill flyga på mig och älska med mig
som bara du kan göra.
Vi har funnit en donator till er fru.
Hur kan ni lösa det så snabbt?
Det angår inte er.
Fokusera på att er fru ska få ett värdigt liv.
Min assistent Gala sköter resten.
Jag vägrade döda henne för att Sammy skulle få ett hjärta.
Jag övervägde det, men jag kunde inte göra det.
De dödade henne ändå.
De lämnar inga lösa trådar.
Sen jag kom in i era liv har allt…
…varit så hemskt.
-Jag är som en förbannelse. -Nej.
Du är ett offer, precis som vi.
Jag skulle vilja prata med Samantha.
Jag vet hur hon har det just nu.
Man känner sig så ensam.
Så förtvivlad.
Trots att man har sin familj hos sig.
Det är komplicerat.
-Jag ska prata med henne. -Ja.
Får jag?
Vad fin hon var.
Som du.
Jag saknar henne.
Det enda rätta vore att jag gav dig det här hjärtat,
din mammas hjärta, och låta henne ge dig livet tillbaka.
Men jag kan inte.
Jag har undersökt saken, och det går inte.
Det här hjärtat klarar inte av en flytt till.
Där är du, mamma.
Jag hör dig.
Där är du.
Jag vet. Förlåt.
Jag kunde inte döda henne.
Jag är ingen mördare, Valeria.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Men jag lovar…
…att jag inte tillåter att vår dotter dör.
Det lovar jag dig.
Jag minns inte ens när jag senast sov ända till klockan åtta på morgonen.
Det gör jag.
Det var innan du började jobba för Zacarías Cienfuegos.
Börja inte nu igen, Fausto.
Det är vad det kostar om du vill bli president.
Eller…
…vill du hellre vara kvar i skuggan?
Nej, men jag vill inte heller att du är i den arrogante jävelns närhet.
Det är den arrogante jäveln som kan göra dig till president.
Det vet både du och jag.
Varför blev ni kvar så länge i Mexiko?
Ni skulle väl bara vara borta i tre dagar?
Vad är det du antyder?
Javisst…
Vi praktiserade Kama sutra där i pyramiderna.
Därför var vi borta en hel vecka.
-Ja, inte vet jag… -Försök inte spela dum.
Du vet att jag inte tål att kontrolleras.
Älskling…
Du och jag är ett team.
Där var och en har sin roll.
Din uppgift är att hålla dig nära åsnan Cárdenas
och suga åt dig av allt användbart. Lyssna, anteckna, dokumentera…
Cárdenas är korrupt, och det ska vi utnyttja mot honom.
Varje dag skriver tidningarna skit om vad jag gör och inte gör.
Nu vill de ha en redogörelse för pengarna Greta gjorde av med på resan.
Lyssnar du inte?
Du är president, Braulio. Vad hade du förväntat dig?
De hatar en så länge de inte har nåt att vinna på att älska en.
Ska jag alltså behöva stå ut med det här?
Jag vill lägga ner den där blaskan så att de vet vem som bestämmer här.
Det där är precis vad du inte ska göra.
Fatta beslut på känsla.
Jag har varnat dig och Greta för att vara ovarsamma med offentliga medel.
Hon köpte bara en ring för 50 000. Det är småpengar!
Underlätta inte för gamarna som väntar på minsta misstag för att slå klorna i dig.
Glöm inte bort att om jag faller, så faller också du.
Så sätt hjärnan i arbete nu!
Zacarías förråder inte Cárdenas.
Tro mig, när Cárdenas sjunker blir Zacarías den förste att lämna skeppet.
Ingen vill vara med förlorare.
Och då ska jag påminna honom om att du är mannen han behöver.
Enkelt.
Jag tål inte den där jävla Cienfuegos.
Och jag tål inte heller att du tillbringar 20 timmar om dygnet med honom.
Det är en investering, älskling. Inget annat.
Jag beklagar, señor Duque, men vi kan inte bevilja lånet.
Jag har varit kund här hela livet, Peralta.
Det är vi medvetna om,
men lokalen är redan belånad, så vi kan inte bevilja ett lån till.
Pizzerian? Jag pratar om den nya.
-Ja, visste ni inte det? -Nej.
-Men vi kan väl sälja? -Javisst.
Men eftersom lokalen är belånad blir det inte mycket pengar.
Det handlar om en verklig nödsituation.
Jag är hemskt ledsen, señor Duque.
Det är bankens policy.
Avslag, alltså.
Jävla skitbank. Ska ni vända mig ryggen när jag behöver er som mest?
Förlåt, jag såg er inte.
Ingen fara. Ibland är det bra att vara osynlig.
Varför har du inte berättat att Sammy är sjuk?
Jag ville inte oroa dig.
Jag är hennes farfar.
Var det därför ni kom hem från Mexiko?
Nej, inte bara. Vi hade det inget vidare där.
Och här har jag mitt hem och min familj…
-Är allt bra? -Jadå, allt är bra.
-Säkert? -Ja.
Varför sa de då på banken att restaurangen är belånad?
Varför har du inte sagt nåt?
Av samma anledning som du hade. Jag ville inte göra dig orolig.
Vad behöver du pengar till?
Det är en ganska lång historia.
Vi tar det senare.
Du ska leva.
Okej? Det är en order, punkt slut.
Och i väntan på ett nytt hjärta
ska jag göra varenda minut av ditt liv till nåt alldeles extra. Okej?
Så sudda bort den där sura minen.
För du har liv i dig.
Så pass mycket att om du tröttnar på mig, kan du kasta mig i sjön.
Pussa den. Pussa!
Ett, två…
Mår du bra?
Vad är det?
Andas, älskling. Lugn.
Du är bara andfådd. Kom.
Såja.
Hallå?
Va?
Ta henne till sjukhuset!
Vi är på väg dit. Hon har andnöd, men vi är på väg.
Har du glömt att jag är rikets första dam?
Vad är det för sätt att be mig att komma och hämta dig? Det finns ju taxi.
Det kommer du nog att förstå, Greta.
Camila?
Nej…
Camila.
Mamma.
Du lever.
Min älskling…!
Jag vågar inte tro det.
Älskling!
Jag har saknat dig så.
Förlåt mig.
-Hur är det med Samantha? -Vad var det som hände?
Den fysiska ansträngningen och hennes psykiska utmattning
gav upphov till andningssvårigheter. Hon är stabil nu.
Men hon hade tur.
En sån här händelse
skulle kunna få mycket allvarligare följder.
Ni menar alltså att hon kan dö helt plötsligt, när som helst?
Hennes tillstånd är allvarligt.
Har ni varit i kontakt med läkarkollegan i New York?
-Ja. -Nå?
Det är ungefär samma situation där.
Väntetiden är 1,5 år.
Tror ni att Samanthas hjärta kommer att hålla så länge?
Jag kan inte ljuga. Risken är överhängande.
Hon har ont om tid.
-Ni kan gå in till henne. -Tack.
-Hej då. -Tack.
Jag hade inget val, mamma.
Jag var tvungen att låtsas dö för att komma undan Zacarías.
Men som du ser fungerade inte ens det.
Du anar inte hur mycket lidande du har åsamkat oss.
Lucho och mig!
Först åren då vi trodde att du skulle då.
Sen fick du ett nytt hjärta,
och ändå förlorade vi dig.
Men du levde alltså!
Förlåt, mamma.
Så gör man inte mot sin mamma.
Det märks att du inte har barn.
-Varför sa du inget? -För att…
Varför besparade du mig inte sorgen över dig?
Du har alltid tagit Zacarías parti.
Du tyckte att det var hjältemod
att stjäla en stackars kvinnas hjärta och ge det till mig.
Och det är jag honom evigt tacksam för.
Och vad har jag dig att tacka för?
Att Lucho var deprimerad i flera månader? Att jag var det?
Du har inte verkat särskilt deprimerad i sociala medier.
När du har lekt rikets första dam vid den där tölpens sida.
Det hade just varit snyggt att kokettera med min sorg inför hela landet.
Du är fortfarande förtjust i spriten.
Och själv då, är du fortfarande förtjust i att begå misstag?
För jag gissar att du fortfarande är med den där mannen.
Vad vill du egentligen? Att jag ska gå tillbaka till Zacarías?
Han skickade en yrkesmördare på mig i Istanbul.
Han tillfångatog mig i Mexiko och låste in mig i ett hus, där jag nästan brann inne!
Men det är inte det värsta, mamma.
Han har systematiskt förgiftat Simóns dotter.
Samantha, en oskyldig 19-årig flicka!
Han har förstört hennes hjärta!
Hon är nära att dö!
Och varför?
På grund av den skamlösa jävla Zacarías!
Det är honom du tar i försvar, mamma!
Han är ett monster!
Fatta det!
Låt mig vara.
Hur lyckas du?
Du förutser varenda reaktion, varenda variabel…
Du har jobbat med mig i ett år och borde veta att jag alltid får som jag vill.
Jag hoppas att det omfattar vår överenskommelse.
Jag har gjort allt du har bett mig om.
Det där är inget som görs i en handvändning.
Det vet jag mycket väl.
Men din käre Cárdenas begår många misstag.
Och Fausto har det som krävs för att bli en perfekt efterträdare.
I praktiken skulle det innebära att överlämna makten åt dig.
Du är skicklig på att styra din man.
Hur mitt äktenskap fungerar angår inte dig.
Jag litar på att du gör det du ska.
Jag vill ju inte behöva sjunka så lågt att jag berättar för alla vad jag vet.
Señor Duque, så trevligt.
Jag har svårt att få fram pengarna.
Samantha har inte långt kvar. Låt oss förhandla.
Vår klient kommer att bli förtjust när han hör hur desperat ni är.
Men jag beklagar. Priset står fast.
Vi vet båda två att er dotters liv är värt mycket mer än så.
AKUTMOTTAGNING
Jag har så svårt att tro det du berättar för mig.
Det förvånar mig inte.
Camila…
Lämna det här bakom dig.
Vi kan börja om på nytt tillsammans.
Var då, mamma?
I presidentpalatset?
På två meters avstånd från Zacarías? Knappast.
Han är fortfarande din make.
Han är psykopat.
Mördare, mamma.
Och hur sunt är det att du är med Simón Duque?
För Guds skull, Camila…
Du har hans frus hjärta i din kropp.
Snälla du, se vad allt det här har lett till.
-Jag måste gå. -Det är han, va?
Ett meddelande, och du sätter av…
Mamma…
Förlåt mig för det som jag utsatte dig och min bror för.
Ni förtjänade inte den sorgen.
Lidandet som ni fick utstå.
Förlåt mig för det. Vi har mycket att prata om, många sår att läka.
Men jag hinner inte.
Tack för allt, Tata.
-Jag finns här om du behöver mig. -Det vet jag.
Jag är så glad att få se dig igen.
Det menar jag.
Nu förstår jag hur jungfru Maria hade det.
Hennes barn återuppstod ju också.
Här.
Tack.
Hur mår Sammy?
Hon får vara kvar här till i morgon. Tomás är hos henne.
Han är en pärla.
Du är inte heller så dum.
Jag slet dig från ditt hem och ditt jobb, och in i den här hemska soppan.
Ett hem som jag inte trivdes i och ett ganska mediokert liv.
Jag tjänade inte särskilt bra heller.
Men jag har skuldkänslor. Det var mitt fel att de hittade er.
De hade hittat oss ändå.
Borde vi inte prata med polisen?
Nej, polisen var insyltad i det här.
Om det är nån vi inte kan lita på, så är det de.
-Alla poliser är inte likadana. -Glöm polisen, Nicky.
Jag har läst Valeria Duques akt, och allt är ganska besynnerligt.
Nån måste ha ändrat i den. Vissa saker går inte ihop.
Tala klarspråk.
I normalfall skulle den här utredningen fortfarande pågå.
-Kan du hjälpa oss? -Jag vet inte hur.
Jag vet inte hur jag ska hjälpa till utan att hamna i skiten.
Jag litar på dig, Camacho.
Kanske slutar det med en befordran.
Och visst var det nåt du ville ha av mig? Gör dig förtjänt av det.
Middag, kanske? Men ingen efterrätt.
Jag ställer upp, vad du än behöver.
För att "erbjudandet" som de kallar det ska bli aktuellt…
Det handlar om en förmögenhet.
En halv miljon dollar, Tomás.
Jag ska fixa det.
Jag ska göra allt som krävs för att få pengarna.
Samantha ska inte behöva ha det så här.
Än är det inte för sent. Ska du vara med?
Jag föddes fattig, men inte feg.
Tänk på saken.
Hej.
Hur är det med Samantha?
Stabilt, men…
Jag är så rädd.
Var inte det, Simón. Vi tar oss igenom det här.
Jag kan behöva sälja min själ till djävulen.
Zacarías får som han vill.
Hur länge har du vetat att Camila lever?
Inte länge.
Varför sa du inget till mig?
Och beröva Camila det nöjet? Knappast.
Hon har berättat allt.
Om mördaren i Turkiet, kidnappningen i Mexiko…
…och flickan.
Har du verkligen förstört hennes hjärta för att hämnas?
Äktenskapet med Braulio påverkar visst din intelligens.
Skulle jag förstöra nåns hjärta? Hör du inte hur orimligt det låter?
Jodå.
Camila hittar på vad som helst för att försvara sin pizzabagare.
Det är problemet här, Greta.
Att din dotter är besatt av det där slöddret.
Jag är dig evigt tacksam för det du gjorde för Camila,
men jag tolererar inte…
Det enda jag vill är att få tillbaka min fru.
Att vända blad, lämna det här vidriga bakom oss och bli en familj igen.
Det är allt jag vill.
Det är klart att det blir bra.
Dessutom…
…skulle världen aldrig klara sig utan sin allra tråkigaste servitris.
Du får komma på nåt nytt.
Det där är så dåligt.
Vi kan inte låtsas som ingenting.
Jag är riktigt dålig.
Mig blir du inte av med.
Du får göra plats för mig här i sängen så att du vänjer dig,
för jag tänker tillbringa de närmaste 50 åren av ditt liv med dig.
Ursäkta, men nu måste ni gå.
Okej.
-Vad är det? -Jag ska få upp dig ur den här sängen.
Jag ska få upp dig, ska du se.
-Hur då? -Jag vet hur.
-Vänta, vad tänker du göra? -Jag älskar dig så mycket.
Vad ska du göra? Vart ska du? Tomás!
Tomás!
Läkaren vill att ni ligger ner. Försök att slappna av.
Jag undrar en sak. Varför har ni inte sökt upp varandra?
Det är invecklat.
Allt har varit så komplicerat och det har hänt så hemska saker.
Vi behövde avståndet.
Vet du vad, Nicky?
Ibland undrar jag om Simón verkligen älskar mig,
eller bara Valeria, genom mig.
Det där har jag hört om, att organ bär på minnen.
Är du själv säker på att du verkligen älskar honom?
Ja, det är jag.
Men det är förstås mycket jag undrar över.
Hur ska man kunna inleda ett förhållande med så stora tvivel?
Er relation är verkligen explosiv.
Vad tänker ni göra?
Huvudsaken nu är att rädda Samantha.
Ja, så är det.
Jag vet inte om Simón skulle klara av om nåt hände med Sammy.
Jag har premiär på restaurangen i kväll.
-Jag borde gå dit nu, men kan ställa in. -Nej, gå och jobba.
-Säkert? -Ja, säkert.
Tack.
Vet du, jag är glad att Simón har dig.
Jag menar det.
-Drick ditt kaffe. -Jadå.
Problemet är här.
-Eller… -Jag kanske kan…
-Hej. Kan vi snacka? -Visst. Vad är det som har hänt?
Jag behöver hjälp.
Okej, berätta.
-Jag behöver mycket pengar, fort. -Hur mycket?
-En halv miljon dollar. -Vem vill inte ha en halv miljon?
Hör på den… Tror du att vi skiter ut pengar?
-Det där får du lösa själv. -Lägg av, vi är vänner.
Nej, glöm det.
Hur lämplig han än är för samlag så kan han inte bara hoppa på i sista stund.
Men skulle inte det lösa vårt problem?
Ta det lugnt nu. Du är svag. Andas.
Tomás tänker göra nåt galet. Jag känner honom. Du måste stoppa honom.
-Okej, vad ska jag göra? -Kolla.
Här är han. Leta upp honom.
-Åk nu! -Varför ser du var han är?
När jag fick diagnosen bestämde vi att alltid dela vår position med varandra.
Så att vi har koll på varandra.
Han är där, så åk dit.
Okej, lugn. Andas.
-Pappa… -Ja?
Om du inte vill att mitt hjärta ska ge upp ännu tidigare, så hjälp mig med det här.
-Sök upp honom! -Lugn.
Är du säker, Tomás? Det är inte för sent att hoppa av.
Det är precis vad det snart är.
-Kan prinsessan använda en sån? -Förklara för tuffingen.
Det här känns inte bra.
Här, Sofi.
Simón? Har det hänt nåt?
Nej, men Samantha sa att hon hade pratat med dig.
-Vad håller du på med? -Jag löser problemet.
-Jag tänker inte låta Samantha dö. -Kom.
-Det tänker ingen av oss, men… -Jag måste lägga på. Önska mig lycka till.
Vänta!
Snälla, Låt mig få ta ut lite pengar i automaten!
Tyvärr, vi har stängt.
Kan du inte göra mig en tjänst? Låtsas som om du inte har sett mig, bara.
-Okej, men snabba dig. -Vad gulligt av dig.
Ingen rör sig! Det här är ett rån!
Händerna bakom huvudet!
Bakom huvudet, sa jag!
Sätt fart!
Gör som vi säger!
Titta inte på mig. In med er! Längst in!
Händerna bakom huvudet! Stå still, annars skjuter jag!
Ut därifrån!
Kom igen nu!
Fram med pengarna!
Vem fan är det där? Upp med händerna!
Tomás?
Vad fan gör du?
Stanna, annars dör du!
Undertexter: Martina Nordkvist