‫- הלב המסומן -‬
‫מי החרא הזה?‬
‫חמי.‬
‫תורידי את האקדח, סופיה.‬
‫תורידי את האקדח.‬
‫אתה שודד בנק?‬
‫אתה מטורף, או מה?‬
‫אל תזוז או שאירה בך.‬
‫בוא נלך, תומס. עכשיו!‬
‫מי נעל את הדלת?‬
‫נעלת את הדלת? עשי את זה עכשיו!‬
‫אתה דופק את השוד. לך.‬
‫תשתקו. גם אתם שם!‬
‫מה אתה עושה שם? בוא הנה.‬
‫מה זה?‬
‫אתה יודע לאיזה צרות אתה נכנס?‬ ‫המשטרה תכף תגיע!‬
‫החרא הזה הפעיל את האזעקה.‬
‫די כבר, תירגעו!‬
‫אם אתם יודעים מה טוב בשבילכם,‬ ‫לכו כל עוד יש לכם זמן.‬
‫אבל לסמנתה אין זמן, אז לא אלך בלי הכסף.‬
‫קדימה! תנו את הכסף!‬
‫הכול! תן לי את התיק. פולו, התיק!‬
‫בן זונה!‬
‫תכניסי את כל הכסף או שאפוצץ לך את הראש.‬
‫יופי. ככה.‬
‫אוי, זין!‬
‫אחר צוהריים טובים.‬
‫יש בעיה, אדוני השוטר?‬
‫אסור לחנות פה, ידעת?‬
‫באמת?‬
‫אוי, יצאתי טיפש. לא שמתי לב.‬
‫רישיון ומסמכים, וצא מהרכב.‬
‫המשטרה תפסה את פרוטה.‬
‫הכול התחרבן!‬ ‫-פולו!‬
‫כולם להירגע! קח את הטלפונים הניידים שלהם.‬
‫טלפונים ניידים, תנו לי אותם!‬
‫בעדינות, לא בגסות רוח! קדימה.‬
‫שב שם. אתה בסדר? היי…‬
‫אתה?‬
‫זה אתה, מר דוקה?‬
‫מה אתה עושה פה? כי לא קיבלת את ההלוואה?‬
‫אני נשבע שאני לא מעורב בזה.‬
‫הוא צץ פה והוא מכיר את המנהל?‬
‫נראה כמו מלכודת.‬
‫תני לנו את הכסף או שאפוצץ לך את המוח.‬
‫ככה אתה רוצה לעזור לסמנתה?‬
‫הא? אתה רוצה שתחטוף התקף לב כשתראה אותך?‬
‫זו הטעות הכי גדולה בחיים שלך.‬
‫עכשיו אתה תקוע איתנו, אבא'לה.‬
‫לא אכפת לי להרוג אותך. הנייד שלך.‬
‫תתעורר, תומס! הכסף.‬ ‫-גם השני.‬
‫לא אתן לך להלשין עלינו למשטרה, אין מצב.‬
‫תני לנו את כל הכסף.‬
‫הכול!‬
‫הינה, בבקשה אל תהרגו אותי.‬ ‫-הכול!‬
‫קמיליטה מתקשרת, תראה. בוא נענה.‬
‫היי! אחורה.‬
‫אתה עסוק, חרא. אחורה!‬
‫סאמי, תרגעי.‬
‫סימון כבר בטח עם תומס.‬
‫אז למה הוא לא עונה?‬
‫את צריכה לנסות להישאר רגועה.‬
‫כל המתח הזה מחליש את הלב שלך.‬
‫תומס חייב לענות עכשיו. הוא חייב.‬
‫אני לא רוצה להשאיר אותך ככה, אבל אני צריכה‬ ‫לאסוף את לוקאס, להביא לך בגדים…‬
‫לכי, אל תדאגי.‬
‫מבטיחה שתהיי בסדר?‬
‫אתקשר אלייך אחרי שאדבר עם אבא שלך.‬ ‫-טוב.‬
‫אבל תישארי רגועה. לטובתך.‬
‫בבקשה תתקשרי אליי.‬
‫לא אאבד את הבת שלי פעמיים, זקריאס.‬
‫אני מזהירה אותך.‬
‫אם את דואגת לגביה, תשיגי לה פסיכיאטר.‬
‫היא צריכה את זה.‬
‫ההאשמה שהזקתי ללב‬ ‫של הבת של איש הפיצה היא מוגזמת.‬
‫ואת מאמינה לה?‬
‫זה מגוחך, גרטה.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך, יקירי?‬
‫אני יודעת למה אתה מסוגל.‬ ‫-בשביל הבת שלך? אעשה הכול.‬
‫גם להרוג, הכול.‬
‫זה לא השתנה, גרטה.‬
‫אסלח לה על הבגידה.‬
‫הרומן.‬
‫זיוף המוות שלה, אסלח על הכול.‬
‫זו לא אהבה, אתה יודע?‬
‫לדעתי אתה זה שצריך פסיכיאטר.‬
‫עכשיו אני רואה‬ ‫מאיפה אשתי ירשה את חוסר הכרת התודה.‬
‫אני עסוק, חמותי היקרה.‬ ‫-זקריאס.‬
‫תמיד הייתי לצידך,‬
‫אבל קמילה היא הבת שלי.‬
‫עדיין יש לי מצפון, גם אם אני מסתירה אותו.‬
‫אז אם תסכן אותה,‬
‫אני יכולה להפוך לאויבת הכי גרועה שלך.‬
‫אני לא בראוליו.‬
‫אל תמעיט בערכי.‬
‫זקנה מזדיינת.‬
‫"אתה הפכת‬
‫"לחלק מנשמתי‬
‫"דבר כבר לא מנחם אותי‬
‫"אם אתה לא‬
‫"לצידי‬
‫"הרחק מעבר לשפתותיך‬
‫"השמש והכוכבים‬
‫"כשאתה במרחק‬
‫"אהובי‬
‫"הנני"‬
‫- טרטוריה די לוצ'יה -‬
‫תודה לכולם.‬
‫בירה, בבקשה. הפה שלי יבש.‬
‫זה מעליב שיש לך כל כך הרבה כישרון.‬
‫חתיכת משפט פתיחה.‬
‫זה יום המזל שלך.‬
‫אה, כן?‬
‫שמי טרוקוניס.‬
‫וילי טרוקוניס.‬
‫אני מומחה בגילוי כוכבים.‬
‫אל תגיד לי שאתה אסטרונום.‬
‫יפהפייה, קול מושלם ועם חוש הומור מעולה.‬
‫אוצר באמצע השממה.‬
‫אני מנג'ר של מוזיקאים.‬
‫נולדתי להפוך אותך למפורסמת.‬
‫מנג'ר?‬
‫תאמיני או לא,‬
‫גיליתי אומנים מפורסמים.‬
‫שאקירה, מאלומה, קרול ג'י,‬
‫בקי ג'י.‬
‫נוכל לקרוא לך "ניקי ג'י".‬
‫כן, נכון, נשמע מעולה.‬
‫תקשיבי, אסור שהכישרון שלך ימשיך להתבזבז‬
‫במקום כזה קטן.‬
‫אוכל לקחת אותך רחוק.‬
‫אה, ואני אוהבת לטייל.‬
‫טוב, ספר לי על המקומות שתיקח אותי אליהם.‬
‫אבל קודם, תצטרך לקנות לי בירה.‬
‫אוכל לקנות לך שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫הכול, מהר!‬
‫פתח את הכספת או שאהרוג אותך.‬
‫תניח את האקדח!‬
‫תניח אותו עכשיו.‬
‫תפסיק להפריע לי או שאירה בך במקום זאת.‬
‫באמת, גיבור? קדימה, תקע לי כדור בראש.‬
‫לא אתן לך להרוס את החיים של תומס.‬
‫לא נראה לך שאעשה את זה?‬ ‫-היי!‬
‫היי, בלי לירות. תניח את האקדח, בבקשה.‬
‫תומס!‬
‫תניח את האקדח.‬
‫אתה עומד לבצע פשע, תומס.‬
‫והכסף שאתה צריך‬ ‫לא מיועד לביצוע פשע? בחייך.‬
‫אם נתחיל עם מוסר כפול, סמנתה תמות.‬
‫פתח את הכספת!‬
‫פתח את הכספת.‬ ‫-עכשיו!‬
‫מהר, אנחנו רוצים לצאת!‬
‫מהר, בן זונה.‬
‫מה אתה עושה, מר חימנס?‬
‫אני? אני עובד קשה.‬
‫קצת פה, קצת שם, אתה יודע.‬
‫נערוך חיפוש ברכב, בסדר?‬
‫בטח, עשה את העבודה שלך.‬
‫- משטרה -‬
‫לך!‬
‫המשטרה הגיעה! תיכנעו! תיכנעו עכשיו!‬
‫חרא!‬ ‫-עכשיו.‬
‫בטח, בואו ניכנע.‬
‫נגיד שרק צחקנו, נכון?‬
‫מה התוכנית, פולו?‬ ‫-אין תוכנית!‬
‫הם טירונים, פשוט תפסיקו!‬
‫תן לי את האקדח.‬
‫היי!‬
‫אל תזוזו!‬
‫עצור! עצור, בן זונה!‬
‫קיבלתם קידום, אנשים.‬
‫קודמתם לתפקיד בני ערובה. כולל אותך.‬
‫מה? שב שם!‬ ‫-על הרצפה!‬
‫תומס!‬
‫תתחמו את האזור. צלפים לגגות.‬
‫צריך לסגור מאחור.‬ ‫אף אחד לא יוצא מהבניין. ברור?‬
‫עזרו לי עם הכסף.‬
‫תכניסו את הכסף.‬
‫שמור על בני הערובה, פולו.‬
‫זין.‬
‫יחידה א', יחידה ב', בואו איתי.‬
‫מהר.‬
‫תיזהר, אחי.‬
‫רבותיי, יש לי חדשות בשבילכם!‬
‫אני במצב רוח טוב היום,‬ ‫אז אתן לכם שתי אפשרויות.‬
‫תוכלו לצאת מפה באזיקים‬
‫או בשק גופות!‬
‫הבחירה שלכם.‬
‫חרא!‬
‫שמעתם? יש לכם הזדמנות לצאת בחיים.‬
‫לא "אתם". אנחנו, מותק. אתה נשאר פה איתנו.‬
‫היא צודקת. או שאתה בן ערובה‬ ‫או שאתה שותף לפשע.‬
‫תתרחק מהחלון!‬
‫מהר!‬
‫כולם להתרחק מהחלונות!‬
‫קדימה, מהר.‬
‫טוב, אז אהיה שותף לפשע! די!‬
‫אלך לדבר עם המשטרה.‬
‫אומר להם שאתם משוגעים‬
‫אבל שלא ידאגו, כי לא תפגעו באף אחד.‬
‫אתה מטומטם או מה? מפה תצא רק עם כדור בראש.‬
‫מה עכשיו? אתה כזה עקשן.‬
‫אני רוצה לדעת כמה יש, שמות, הכול.‬
‫שאף אחד לא יזוז.‬
‫סמנתה צריכה אותנו.‬
‫שאף אחד לא יזוז.‬
‫אף אחד לא יורה בלי אישור שלי.‬
‫תכינו את הצלפים על הגגות מול הבנק.‬
‫שוד בנק?‬
‫תהרגו את החארות.‬
‫אבל תיזהר, פאוסטו,‬
‫אני לא רוצה הצגות לטלוויזיה, טוב?‬
‫אז סגרנו.‬
‫סוף סוף, את פה.‬
‫מה קרה?‬
‫למה הפרצוף הזה?‬
‫קמילה בחיים.‬
‫הגברת הראשונה שלי השתגעה.‬
‫אני רצינית.‬
‫קמילה בחיים.‬
‫תגידי לי, גרטה.‬
‫הלכת לרואה נסתרות?‬
‫אני יודע שמה שקרה לקמילה עצוב מאוד,‬ ‫אבל את…‬
‫תקשיב לי, בראוליו.‬
‫הייתי איתה.‬
‫קמילה נאלצה לזייף את המוות שלה כדי…‬
‫לברוח מזקריאס.‬
‫אבל זה…‬ ‫-היא הייתה צריכה להתרחק ממה שקורה.‬
‫ועכשיו היא חזרה.‬
‫היא מטומטמת?‬
‫היא לא יכלה להתגרש כמו בנאדם נורמלי?‬
‫מה אני יכולה לומר?‬
‫אני עדיין לא מצליחה לעכל את זה.‬
‫מה המבקרים שלי יחשבו?‬
‫שעזרתי לה להיעלם, מן הסתם.‬
‫ששלחתי אותה על מטוס מלא בדולרים.‬
‫ועוד כל מיני שקרים.‬
‫וזה יהיה נכון מצידם לומר את זה, זין!‬
‫רק מישהו שעשה דבר נורא‬ ‫מזייף את המוות של עצמו.‬
‫וזקריאס?‬ ‫-מה לגביו?‬
‫הוא יודע שאשתו קמה לחיים?‬
‫הוא יודע.‬
‫אתקשר אל לוצ'ו.‬
‫נתראה מאוחר יותר.‬
‫הקטע של תהילה נשמע מעולה,‬
‫אבל גם נשמע כמו שקר.‬
‫אז תגיד לי את האמת,‬
‫אתה רוצה‬ ‫להכניס אותי למיטה או לעשות אותי מפורסמת?‬
‫אני לעולם לא משלב עסקים עם הנאה.‬
‫חבל. זה שילוב מעולה.‬
‫תהילה דורשת הקרבה.‬
‫ואני דורשת אוכל, אחרת אני נהיית מדוכאת.‬
‫אני מעדיף שתהיי מדוכאת, אבל תחלקי חתימות.‬
‫הבחירה שלך.‬
‫אקח אותך למקום הכי לוהט. הוא מעולה.‬
‫אקסקלוסיבי מאוד, מודרני.‬
‫רק האומנים הכי טובים מופיעים שם.‬
‫באמת? מי יופיע?‬
‫את.‬
‫אני?‬
‫אני רוצה שתיבחני.‬
‫אם יקבלו אותך,‬ ‫והם יקבלו, כי אני מביא אותך,‬
‫תרוויחי פי עשרה ממה שאת מרוויחה בחור הזה.‬
‫מה את אומרת?‬
‫שככל שאני מכירה אותך,‬
‫אני מחבבת אותך יותר.‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫להביא את מברשת השיניים שלה?‬
‫כן, ומשחת שיניים וסבון, בבקשה.‬ ‫-טוב.‬
‫סימון, בבקשה תענה.‬
‫סמנתה לחוצה ואני מתחילה לדאוג.‬
‫בבקשה, תתקשר אליי.‬
‫תודה.‬
‫נראה לך שישיג את הכסף?‬
‫לדוקה אין משאבים וגם לא חברים שיעזרו לו.‬
‫יש את קמילה.‬
‫אבל הקפדנו להגביל גם את המשאבים שלה.‬
‫בכל אופן,‬ ‫זה סכום שמוכר פיצות לא מסוגל להשיג.‬
‫הגיהינום שיעבור יהיה גרוע יותר משלי.‬
‫אל תמעיט‬ ‫בערך של חוש ההישרדות שלו, סיינפואגוס.‬
‫מישהו במצב הזה יכול להגיב‬
‫בצורה מוגזמת או לא צפויה.‬
‫ואסור שזה יקרה לדמות ציבורית כמוך.‬
‫תנהל את בית המטבחיים שלך, סרמיינטו.‬
‫אני אטפל ביתר.‬
‫אני עדיין חושבת‬
‫שהקשרים שלך לאנשים האלה‬
‫הם סיכון לא נחוץ.‬
‫יש סיכונים ששווה לקחת.‬
‫יש משהו מרגש בזה.‬
‫הנשיא לא מחכה לך?‬
‫יש לי סדרי עדיפויות.‬
‫אדוני השר.‬
‫קמאצ'ו, חסל את השודדים.‬
‫זו פקודה מהנשיא.‬
‫אדוני השר, אני לא חושב שזה חכם.‬ ‫יש בני ערובה, התקשורת פה.‬
‫תקשיב, חכמולוג, התקשורת לא מעניינת אותי.‬
‫רק תקפיד להראות לחארות האלה‬
‫שהנשיא לא יאפשר הפרעות במדינה שלו.‬
‫סופי, את לא יכולה‬ ‫לעשות את החרא הזה פה. די.‬
‫נראה לכם שמשהו מטופש כמו זה אי פעם עבד?‬
‫אולי בסרט או משהו כזה?‬
‫התקשורת בחוץ.‬
‫אתם תהיו בחדשות בכל המדינה תוך זמן קצר.‬
‫נדפקתם.‬
‫פרוטה לא עונה.‬
‫מה אם תפסו אותו?‬ ‫-לא.‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-לא יודע.‬
‫בני הערובה הם הקלף היחיד שלנו.‬
‫תכינו את הצלפים. נהרוג אותם כשיתאפשר לנו.‬
‫השגת את המידע שביקשתי?‬
‫מהר!‬ ‫-אטפל בזה.‬
‫המתחם מאובטח.‬
‫יש שוטרים וצלפים בכל האזור.‬
‫אז נדפקתם!‬
‫האפשרות הכי טובה שלכם‬ ‫היא למסור את הנשקים ולצאת בלי מאבק.‬
‫אני מבטיח שנכבד את הזכויות שלכם.‬
‫כפי שאתם רואים,‬ ‫הרשויות פה ועוד ניידות מגיעות.‬
‫השודדים מסרבים לצאת.‬
‫ננסה לדבר עם המפקח קמאצ'ו, שמנהל את המבצע.‬
‫המפקח קמאצ'ו!‬
‫אלוהים, ועכשיו זה.‬
‫רק כמה שניות.‬ ‫-תני לנו לעבוד, פורטיו, בבקשה.‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬ ‫-אל תחמירו את המצב.‬
‫אנחנו עובדים פה.‬
‫תעבדו במקום אחר.‬
‫זה בסדר?‬
‫תכף אחזור.‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫זה ממש משעמם, אין מה לראות בטלוויזיה.‬
‫מה שהתחיל כשוד הפך לחטיפת בני ערובה.‬
‫נאמר שיש להם כעשרה בני ערובה.‬
‫תמונה התחילה להתפרסם במדיה החברתית,‬
‫שכנראה צולמה על ידי עובדת בבנק,‬
‫שבה רואים שני גברים ואישה אחת לפחות,‬
‫כולם חלק מכנופיה.‬
‫למה אתם נראים ככה?‬
‫תומס ואבא שלי… הם שודדים בנק.‬
‫מה שידוע לנו בינתיים…‬
‫זו בטח טעות.‬
‫ידעתי. תומס התנהג מוזר.‬ ‫אמרתי לאבא שלי לחפש אותו, ועכשיו…‬
‫הם יהרגו אותם.‬
‫סמנתה, תירגעי. לא יהרגו אותם.‬
‫זו טעות, רק בלבול.‬
‫תישארי רגועה, בבקשה.‬
‫שאל את סוארס אם יש לו קו ישיר לבנק.‬
‫זהה את האנשים בתמונות ההן.‬
‫אני רוצה לדעת‬ ‫במה הם עובדים, כתובות, בני משפחה, לך.‬
‫זין על החיים שלי!‬
‫מה?‬ ‫-מישהו העלה תמונה שלנו.‬
‫מי זה היה?‬
‫מי הלשין?‬ ‫תגידו או שאהרוג אתכם אחד אחרי השני.‬
‫מי זה היה?‬
‫אתחיל איתך.‬ ‫-היי!‬
‫אל תתערב!‬
‫זה היית אתה? תתוודה.‬
‫לא.‬
‫זו הייתי אני.‬
‫זו היית את, הא? בואי לכאן.‬
‫תני לי את הטלפון, כלבה.‬
‫בבקשה, אל תהרגו אותי.‬
‫כלבה!‬
‫היי, היא בהריון! את לא רואה?‬
‫שתוק. חרא חטטן, אתקע לך כדור…‬
‫סופיה, היה לך תפקיד אחד:‬ ‫לבדוק את הטלפונים שלהם.‬
‫השתמשת בחרא הזה ועכשיו הם יודעים מי אנחנו.‬
‫עכשיו אתה רבים ביניכם,‬ ‫הייתם צריכים להקשיב למשטרה.‬
‫שתוק!‬
‫אמרנו שנעשה את זה פיכחים, ואת…‬
‫די, אחי.‬
‫איך אתה מעז?‬ ‫-לא אלך בלי הכסף.‬
‫לא אתן לסמנתה למות בגללכם, די.‬
‫היי, עזור לי עם הכסף, טוב?‬
‫יש פה קצת.‬
‫חטטן מניאק.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫איך הלך עם הבחורה?‬ ‫-מעולה.‬
‫אתה יודע שאף אחת לא עומדת בפניי.‬
‫למרות שחבל לי עליה.‬
‫חבל? למה?‬
‫היא מצאה חן בעיניך, או מה?‬
‫היא זמרת מעולה.‬
‫והיא ממש מתרגשת.‬
‫"זמרת מעולה."‬
‫אל תתחיל להיות לנו רגשן.‬
‫בעסק שלנו, זו פריבילגיה שאין לנו.‬
‫אפשר לקבל בירה?‬
‫קרה.‬
‫אני צריך לפגוש את הבוס.‬ ‫-טוב.‬
‫מה שלום בת הסנדקות היפה שלי?‬
‫נחשי מה? השגתי מנג'ר.‬
‫קמאצ'ו.‬
‫אבא שלי ותומס שודדים בנק.‬
‫סליחה?‬
‫יצרנו קשר עם החוטפים.‬ ‫אני לא יכול לחלוק מידע.‬
‫מה אתה יכול…?‬ ‫-הסתיימו ההצהרות.‬
‫חוטפים? אתם חייבים לתת לי ללכת,‬ ‫אני חייבת להיות שם.‬
‫את לא הולכת לשום מקום, סמנתה!‬ ‫את צריכה להירגע, לטובתך.‬
‫את חייבת להירגע. בשביל תומס, בשביל סימון.‬
‫תשגיחי עליה, היא צריכה להירגע.‬
‫מישהו יכול להסביר‬ ‫מה העניין עם סימון ותומס בבנק?‬
‫גם אני לא מבינה. אלך לראות מה קורה שם.‬
‫בבקשה תישארי להשגיח עליה.‬ ‫אתקשר מיד כשאוכל. סליחה.‬
‫תקשיב, זאק,‬
‫מה העניין עם זה שקמילה לא מתה,‬ ‫אלא הייתה בחופשה?‬
‫בראוליו, אתה יודע טוב יותר ממני‬ ‫שנשים עושות דברים מוזרים.‬
‫נכון.‬
‫אנחנו, הגברים, נדפקנו.‬
‫אבל אתה יכול להסביר‬ ‫למה קמילה עשתה מה שעשתה?‬
‫היא השתנתה מאוד אחרי ההשתלה.‬
‫היא הייתה מאוד לא יציבה.‬
‫אבל ההיעדרות שלה עזרה לה.‬
‫אל תדאג.‬
‫בקרוב שוב נהיה זוג נורמלי.‬
‫מה נגיד לכולם?‬
‫"אשתו של היועץ לנשיא קמה לתחייה."‬
‫איזה בולשיט.‬
‫תירגע, בראוליו.‬
‫לא יהיו בעיות.‬
‫תזכור שהמוות לכאורה של קמילה‬ ‫לא דווח בחדשות.‬
‫שמרנו על שקט,‬ ‫כדי ששום דבר לא יאפיל על הניצחון שלך.‬
‫אם יש משהו שאני לא יודע,‬
‫זה הזמן לספר לי.‬
‫בראוליו,‬
‫אני ספר פתוח.‬
‫אדוני הנשיא.‬
‫איך אני יכול לעזור?‬
‫התקשורת מחוץ לבנק.‬
‫אז בטל את הפקודה שנתתי לך‬
‫ותהיה זהיר מאוד.‬
‫שלוט באנשים שלך.‬
‫אל תדאג, אדוני הנשיא.‬
‫אמרתי להם לנצור את האש‬ ‫אם יש תקשורת בסביבה.‬
‫מה קורה?‬
‫כמה עבריינים שודדים בנק. תראה.‬
‫- אלה שודדי הבנק לכאורה -‬
‫טוליו, זו ניקי.‬ ‫תתקשר מיד כשתוכל. אפילו לפני.‬
‫אל תדאג, לוקאס.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫ניקי, האוכל פה נורא.‬ ‫תביאי לי משהו מהקפיטריה?‬
‫בטח. מה תרצי?‬
‫גלידה, אולי.‬ ‫אתה יודע מה אני אוהבת. תוכל ללכת?‬
‫נחלוק אותה.‬
‫אלך איתך, ניקי.‬ ‫-טוב.‬
‫בוא איתי.‬
‫לא נתעכב. תתקשרי אם תצטרכי אותי.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב, בוא נלך.‬
‫כולם מדברים על הבנק הזה בשעות האחרונות.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. המפקח!‬
‫המפקח! בבקשה, תנו לי לעבור.‬
‫המפקח, תקשיב!‬ ‫-הוא על הקו.‬
‫אני צריכה לדבר איתו. המפקח!‬
‫המפקח טוליו קמאצ'ו.‬
‫אין סיבה למשוך את זה.‬ ‫אתם יודעים שאתם מכותרים.‬
‫אני נותן לכם ברירה, לצאת מרצונכם או בכוח.‬
‫תקשיב, אדוני, אל תאיים עליי.‬
‫אני יכול להתחיל להרוג בני ערובה‬ ‫וזה לא מועיל לאף אחד.‬
‫בוא נעשה עסקה.‬
‫אתה חושב שאתה בסרט?‬
‫יש לכם עשר דקות לצאת.‬
‫אנחנו נקבע את התנאים.‬ ‫-הלו? שמי סימון דוקה.‬
‫תירגע.‬
‫מה?‬
‫אוקיי.‬
‫מה?‬
‫חדשות רעות.‬
‫הם לא מוכנים למשא ומתן.‬
‫הוא פצוע קשה.‬
‫שחררו אותו‬ ‫ויתייחסו לזה כמחווה של רצון טוב.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-תיכנסי, גרטה.‬
‫אני מניחה שקמילה עוד לא הגיעה.‬ ‫היא אפילו איחרה לחתונה שלה.‬
‫היא לא פה.‬
‫מושלם, אז נוכל לדבר שתינו.‬
‫טטה, את החברה הכי טובה שלה.‬
‫צריך לגרום לקמילה להתעשת.‬
‫האובססיה שלה לסימון לא נורמלית.‬
‫זה לא בריא.‬ ‫-הלב רוצה מה שהלב רוצה.‬
‫רוצה תה?‬ ‫-כן.‬
‫בלי ההשתפכות הזו, את מבוגרת מדי בשביל זה.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫לא יודעת,‬ ‫אני כל הזמן חושבת שזה כמעט מיסטי.‬
‫כאילו שמה שקמילה מרגישה‬
‫הוא בגלל שהלב של האישה המתה‬ ‫רוצה להיות קרוב לבעלה.‬
‫אני שומעת ולא מאמינה בעצמי.‬
‫גרטה, ראית את החדשות?‬
‫אוי, בחייך.‬
‫העיתונאים האלה, אוכלי הנבלות האלה,‬
‫הם כל הזמן אומרים שאני מבזבזת‬ ‫את הכסף של המדינה על תכשיטים ונעליים.‬
‫אבל אם הגברת הראשונה תיראה כמו חסרת בית,‬ ‫הם יתלוננו גם על זה.‬
‫לא התכוונתי לזה.‬
‫מה העניין?‬ ‫-תראי.‬
‫המשטרה זיהתה את הפושעים‬
‫שמחזיקים בני ערובה בבנק בשעות האחרונות.‬
‫שמותיהם הם תומס גומס,‬ ‫פולו מנדס, סופיה לראה וסימון דוקה.‬
‫המשיכו לעקוב…‬
‫סימון דוקה? האלמן?‬
‫איש הפיצה?‬ ‫-כן.‬
‫הוא השתגע, או מה?‬
‫לחלקם יש תיקים פליליים. גניבה.‬
‫הבנתי.‬ ‫-החזקת סמים.‬
‫יש אדם מבוגר יותר שאולי הוא המנהיג.‬
‫סליחה.‬
‫סמנתה, מה את עושה פה?‬
‫אני חייבת לדבר עם תומס ועם אבא שלי,‬ ‫זה באשמתי.‬
‫לא, זה לא באשמתך.‬
‫זה באשמת זקריאס, את יודעת את זה.‬
‫תירגעי, טוב?‬
‫זה לא עוזר שעזבת את בית החולים.‬
‫אני צריכה לדבר איתם, לא אלך.‬ ‫-תישארי איתי.‬
‫לא יתנו לך לעבור. בואי נתקשר…‬
‫ניקי בטח אכולת דאגה ומחפשת אותך.‬
‫אנחנו מכותרים, אין איך לצאת.‬
‫המצב שלו מחמיר!‬ ‫שחררו אותו, אחרת הכול יידפק סופית!‬
‫סתום את הפה!‬
‫מה קרה? מה הבעיה?‬
‫יש לי יתר לחץ דם.‬
‫אני צריך את הכדורים שלי.‬
‫הם במכונית שלי.‬
‫לא אתן לך לפגוע בחפים מפשע.‬
‫בבקשה.‬
‫תנעלי את הדלת.‬
‫אמרת שאיש הפיצה תחת שליטה.‬
‫זו הייתה ההוראה שלי,‬ ‫אז למה לעזאזל הוא שודד בנק?‬
‫הזהרתי אותך, סיינפואגוס,‬
‫שההתנהגות של דוקה יכולה להיות בלתי צפויה.‬
‫והינה, הוא עושה משהו מטופש.‬
‫טפל בזה מיד, סרמיינטו.‬
‫התקשורת התלבשה על זה,‬
‫והנשיא יודע.‬
‫זה יכול להיגמר רע.‬
‫אתה יודע מה אומרים. כלב מת לא נושך.‬
‫אמרתי לך שאני לא רוצה להקל על המזדיין הזה.‬
‫אני לא מתכוון לסכן את האנונימיות של הארגון‬
‫בגלל האובססיה שלך לדוקה.‬
‫אל תשכח שהארגון קיים רק‬
‫כי אני רוצה שיתקיים.‬
‫אם תתגרה בי, סרמיינטו,‬
‫אמחץ אותך כמו חרק.‬
‫הכול טוב?‬
‫הכול טוב.‬
‫ידידי, תמיד תענוג לדבר איתך.‬
‫אני מניח שאתה יודע לגבי שוד הבנק.‬
‫אני צריך שתעשה לי טובה.‬
‫סליחה.‬
‫סאמי? אני אהרוג אותך.‬
‫למה יצאת מבית החולים?‬ ‫את יודעת כמה צרות גרמת?‬
‫אבל הייתי חייבת להיות פה‬ ‫ולא היית נותנת לי.‬
‫טוליו!‬
‫תנו לה לעבור.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-תודה.‬
‫- סכנה - לא לחצות -‬
‫למה את פה?‬
‫יש בפנים בחור שהוא החבר של בת הסנדקות שלי.‬
‫עובד בנק?‬
‫לא. הוא אחד מהשודדים.‬
‫את אומרת שאת מכירה אחד מהחוטפים?‬
‫כן.‬
‫ויש עוד.‬
‫החבר שלי ניסה לעצור את החבר של הבת שלו‬
‫והסתבך בבלגן הזה.‬
‫סימון דוקה?‬
‫כן.‬
‫פנית אליי לגבי סחר באיברים, ועכשיו זה?‬
‫אני יודעת.‬ ‫אבל הכול קשור. אסביר מאוחר יותר.‬
‫אבל סימון ותומס‬
‫הם שני אנשים נואשים מאוד במצב מסובך.‬
‫עזור לי, בבקשה.‬
‫אני חושב.‬
‫היי!‬
‫תחזרי לפה.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-בבקשה…‬
‫מה?‬
‫היי! עצרי!‬
‫תפסיק! די!‬
‫עצרו אותו!‬ ‫-די!‬
‫אבא!‬
‫עזרו לנו! הוא נורה.‬
‫הוא נורה!‬
‫עזרו לנו!‬
‫הוא נפגע קשה!‬
‫לא לירות! תתקשרו אליהם.‬
‫אסור שתהיה פה. הלב שלה לא יעמוד בזה.‬
‫את בסדר?‬
‫פולו, אני לא יכולה…‬ ‫-תירגעי.‬
‫היי.‬
‫תסתכל עליי, תירגע.‬
‫הלו?‬
‫למה יריתם? מה קרה?‬
‫היי!‬ ‫-סמנתה!‬
‫תנו לי לדבר עם תומס, בבקשה.‬ ‫-קחו אותה!‬
‫אני החברה שלו.‬ ‫-חפו עליי.‬
‫אני יכולה לגרום לו להתעשת.‬
‫הלו. תומס?‬ ‫-סמנתה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מותק, מה כל הבלגן הזה?‬
‫אני מצטער.‬
‫תקשיב, מותק.‬
‫אתה חייב להפסיק, טוב?‬
‫שום דבר מזה לא הגיוני.‬
‫מה שלא הגיוני זה שאת גוססת‬ ‫בזמן שכל כך הרבה חולרות חיים,‬
‫כמו אלה שפגעו לך בלב.‬
‫אז תחשוב על זה.‬
‫מה אתה רוצה? שאבקר אותך בכלא?‬
‫רוצה שאעבור את זה לבד,‬ ‫בלעדיך ובלי אבא שלי?‬
‫ואם אמות,‬
‫שאתה או אבא שלי לא תהיו לצידי.‬
‫את לא תמותי.‬ ‫אל תדברי ככה. לא תמותי, סמנתה.‬
‫תקשיב לי, זה לא מתאים לך, טוב?‬
‫אתה הבחור שהתאהבתי בו,‬ ‫זה שהיה איתי כל הזמן הזה.‬
‫עברת איתי הכול.‬
‫אני יודעת שמה שאנחנו עוברים קשה,‬ ‫אבל זאת לא הדרך לפתור את זה.‬
‫מותק, אתה מסכן את החיים של אבא שלי.‬
‫אחי לא יכול להפוך ליתום.‬
‫אני לא יכולה לעמוד בעוד אובדן.‬
‫בבקשה, אני מתחננת. עשה את זה בשבילי.‬
‫טוב?‬
‫אני רק רוצה‬ ‫להעביר את הזמן שנותר לי איתך ועם אבא שלי.‬
‫בבקשה, אני מתחננת, מותק.‬
‫תפסיק את זה, טוב?‬
‫בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫טוב, מותק. זה תכף ייגמר.‬
‫אני רוצה לדבר עם המפקח.‬
‫אני אוהבת אותך, טוב?‬
‫אני אוהבת אותך מאוד.‬ ‫תגיד לאבא שלי שאני אוהבת אותו.‬
‫המפקח קמאצ'ו.‬
‫טוב, אבל אל תעשה שטויות.‬
‫לא נלך לכלא!‬ ‫-די!‬
‫תוריד את האקדח!‬
‫תוריד אותו!‬
‫נו?‬ ‫-זה נגמר.‬
‫דיברתי עם תומס והוא אמר שיסיים את זה.‬
‫אבל אני לא יודעת מה יעשה.‬
‫אין לי מושג.‬
‫חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫אנחנו חברים. אל תבלבל לי בשכל.‬
‫זה לטובת כולנו.‬
‫סימון, אתה מבטיח להוציא אותו, נכון?‬
‫יש לך את המילה שלי.‬
‫תראו את זה.‬
‫יש לה התקף חרדה,‬
‫הוא גוסס וזה נורה בבטן.‬
‫איזה בלגן עשיתם!‬
‫אני מוציא את כולם מהבנק.‬
‫סימון, תקשיב לי.‬ ‫קח את האקדח או שיהרגו אותך.‬
‫תירגע.‬ ‫-הם יירו בך!‬
‫שתוק!‬
‫בלי שטויות. למטה.‬
‫למטה.‬
‫היי.‬
‫תומס.‬
‫אטפל בזה.‬
‫תן לי את המפתחות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫קדימה.‬
‫תירגע, אתה בא איתי.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫עמוד.‬
‫קדימה.‬
‫אני לא יכול.‬
‫בזהירות.‬
‫אני לא יכול עוד.‬
‫סימון.‬
‫אבא!‬ ‫-סימון!‬
‫תביאו עיתונאי!‬
‫פורטיו!‬
‫אתה בשידור חי.‬
‫שמי סימון דוקה!‬
‫אין לי שום קשר לזה.‬
‫הצעירים שבפנים הם לא פושעים.‬
‫הם פשוט עשו טעות ענקית.‬
‫לאחד מהם קוראים תומס.‬
‫הוא החבר של הבת שלי.‬
‫הוא קיבל החלטה נואשת‬ ‫לנסות לפתור בעיה רגישה מאוד.‬
‫הבת שלי מחכה להשתלת לב.‬
‫אין לכם מושג מה אדם עובר כשהוא מחכה‬
‫ללב, כבד או כליה חדשים.‬
‫מה שהבת שלי עוברת‬
‫הוא משהו‬ ‫שאלפים ברחבי העולם מכירים טוב מאוד.‬
‫הם מחכים לתור שלהם ברשימות המתנה אינסופיות‬
‫ולנס שיתרחש.‬
‫שמישהו יבוא וייתן להם‬ ‫את האיבר שהם צריכים כדי להישאר בחיים.‬
‫האנשים האלה לא שודדים בנק.‬
‫הצעירים האלה בפנים‬
‫מנסים לאסוף כסף כדי לשלם לכנופיה‬
‫עם קשרים לממשלה.‬
‫כנופיה שעוסקת בסחר באיברים!‬
‫האנשים האלה‬ ‫הציעו "ברוב טובם" את השירותים שלהם.‬
‫יודעים מה השירותים?‬
‫ביצוע פשע נתעב.‬
‫למה קמילה שם?‬
‫אשתי,‬
‫ולריה דוקה,‬
‫נחטפה ונרצחה.‬
‫והלב שלה נלקח‬ ‫כדי לתת אותו למישהי שהייתה זקוקה לו.‬
‫אתם לא יכולים לדמיין מה עברתי.‬
‫אבל יודעים מה? אני כאן.‬
‫אני יודע שהמשפחה שלי תהיה בסכנה עכשיו.‬
‫אבל אני אדבר.‬
‫אני מוכן לציין שמות של כל האנשים החשובים.‬
‫ואתם תופתעו.‬
‫אין לכם מושג כמה.‬
‫בוס, מבקש אישור לירות.‬
‫שלילי.‬
‫אין רשות, לא לירות.‬
‫נשחרר את בני הערובה‬ ‫ואני מבקש לא להשתמש בכוח.‬
‫אף אחד לא יתנגד.‬
‫הכול תחת שליטה.‬
‫שמעת?‬
‫חמיך מסגיר אותנו.‬
‫נלך לכלא, אחי.‬
‫כולנו נלך.‬
‫סופיה, אני.‬
‫תיתן לחברה שלך למות?‬
‫תיתן לי למות?‬
‫תן לי ללכת. לא נעשה כלום.‬
‫אנחנו נעזוב.‬
‫אם תמסור אותנו למשטרה,‬ ‫הם יהרגו אותנו. בבקשה, טוב?‬
‫תומס.‬
‫שחרר אותנו.‬
‫בבקשה.‬
‫שחרר אותנו.‬
‫מנהל הבנק, כפי שאתם רואים,‬ ‫סובל מהתקף יתר לחץ דם.‬
‫שומר נפצע והוא זקוק לטיפול רפואי.‬
‫יש בפנים עובדים‬
‫ואימהות שלא מגיע להם לעבור את זה.‬
‫תקשיבו, זו הייתה טעות.‬
‫זה הכול.‬
‫אין סיכוי שזה נגמר!‬
‫תומס!‬ ‫-רוצים לתפוס פושעים?‬
‫תתפסו את אלה שחמי דיבר עליהם.‬
‫הם רוצחים!‬
‫רוצים שאשחרר את בני הערובה?‬
‫אני דורש שסמנתה תועבר לראש רשימת ההמתנה!‬
‫אני רוצה‬ ‫שהלב המתאים הראשון שיהיה זמין יושתל בה.‬
‫אם לא, אהרוג בעצמי את כל החארות האלה!‬
‫מבינים?‬ ‫-היי.‬
‫לא!‬
‫תומס, תפסיק.‬
‫לא!‬
‫לא לירות!‬ ‫-אבא!‬
‫אבא!‬ ‫-סימון!‬
‫עשית את הדבר הנכון, ידידי.‬
‫סימון! תנו לי לעבור, בבקשה!‬
‫סימון!‬
‫אבא!‬ ‫-סימון!‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬