‫בחרת לב מעולה בשביל הבת שלך.‬
‫טוב, בוא נראה.‬
‫אירנה ולדס, בת 46.‬
‫היא רווקה ואין לה ילדים.‬
‫היא לימדה בעבר היסטוריה.‬
‫יש לה בית קפה קטן ושני חתולים.‬
‫היא תחסר רק לחתולים.‬
‫ככה תרגיש פחות אשמה. מהלך יפה, סימון.‬
‫על חשבוני, ליום הנישואים שלכם.‬
‫לא בכל יום חוגגים 25 שנות נישואים.‬
‫נחמד מאוד מצידך.‬
‫תודה, אירנה.‬
‫תיהנו. בתיאבון.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫יודע מה מרגש אותי?‬
‫שסיינפואגוס משלם על ההשתלה.‬
‫אתם עוד תהיו חברים טובים.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫איך אתה חי עם כל החרא הזה?‬
‫יש ביקוש ענק לאיברים.‬
‫והיצע די מוגבל.‬
‫אם יותר אנשים‬ ‫היו תורמים מרצונם את האיברים שלהם…‬
‫המיזם העסקי שלנו לא היה קיים.‬
‫אם אתה כל כך מתעניין בעסק שלנו,‬ ‫אז תצטרף אלינו, צ'קו.‬
‫תוכל לראות איך אנחנו משיגים‬ ‫את הלב של הבת שלך.‬
‫ד"ר קרסקו, זה סימון דוקה.‬
‫אבי המטופלת שלנו.‬
‫נפגשתם בעבר, נכון?‬
‫כן.‬
‫אל תדאג, מר דוקה.‬
‫הבת שלך תהיה בסדר.‬
‫בחנתי את ההיסטוריה הרפואית שלה‬ ‫והיא אישה צעירה מאוד.‬
‫לא יתעוררו אצלה בעיות עם ההשתלה.‬
‫ד"ר קרסקו הוא מומחה בכיר בתחומו.‬
‫רק תראה כמה מוצלחת הייתה ההשתלה של קמילה.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫זין!‬
‫- הלב המסומן -‬
‫סימון עומד להרים ידיים.‬
‫הוא כנראה כבר בחר קורבן,‬ ‫הוא יודע את מי יהרוג.‬
‫מה אם יעשה את זה? הוא ישתנה אחרי זה.‬
‫תחשבי על זה ככה, קמי.‬
‫מה אם הבת שלו תמות?‬
‫הוא יתחרט על זה שלא עשה משהו.‬
‫עשה "משהו"?‬
‫זה לא "משהו", זה להרוג מישהו, בן אדם.‬
‫חייבת להיות דרך אחרת.‬
‫את לא אשמה במה שזקריאס עשה.‬
‫ואת גם לא אחראית להחלטות של סימון.‬
‫אבל אני תקועה באמצע.‬
‫ואני אוהבת את סימון.‬
‫אני לא רוצה שיעשה משהו מטורף.‬
‫לא אתן לו לעשות משהו מטורף.‬
‫רגע. מה את עושה? קמילה, בבקשה תחשבי על זה.‬
‫יש לך ניחוש מי הזמין את התקיפה זו?‬
‫אני עיתונאית. יש לי יותר אויבים מחברים.‬
‫אבל מישהו רוצה אותך בקבר.‬
‫לא יודעת. מישהו מכנופיית הסחר באיברים?‬
‫אני בטוחה שהם מאושרים‬ ‫לגבי תשומת הלב שמשכתי אליהם.‬
‫אם הם היו רוצים שתמותי,‬ ‫כבר היית בחדר מתים.‬
‫זו הייתה אזהרה.‬ ‫-ממי?‬
‫הפושעים האלה או איש ממשל שתומך בהם?‬
‫אל תקפצי למסקנות.‬
‫לקפוץ למסקנות?‬
‫החארות האלה לא ישתיקו אותי.‬ ‫שיזדיינו, קמאצ'ו.‬
‫בתי הקברות מלאים בעיתונאים‬
‫שאמרו בדיוק את מה שאת אומרת.‬
‫כמו שאמרתי, נגיע לעומק העניין, בכל מחיר.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫להגנה, לורנה.‬
‫הכרישים חגים במים,‬ ‫וטיפת דם תגרום להם לתקוף.‬
‫אני תמיד צעד אחד קדימה.‬ ‫-בגלל קמילה?‬
‫לא ככה?‬
‫אף פעם לא ראיתי אותך ככה.‬
‫תפסיק עם הטירוף הזה. אין סיבה שתיפול.‬
‫אתה לא מבין שהאסטרטגיה שלך נכשלה?‬
‫קמילה שונאת אותך.‬
‫זה ייגמר כשזה ייגמר.‬
‫יוגי ברה היה אומר את זה.‬
‫הוא היה פילוסוף מליגת העל.‬
‫קחי.‬
‫תסתירי את זה בזהירות.‬
‫במיוחד מפני פאוסטו.‬
‫אל תדאג לגביו.‬
‫תירגע, אתה צריך לחשוב על משהו אחר.‬
‫אנחנו צריכים להתמקד עכשיו, לורנה.‬
‫עשי מה שאמרתי, טוב?‬
‫רוזה. רוזה הקטנה שלי.‬
‫רוזה.‬
‫הטעות הראשונה שלי כנשיא‬ ‫הייתה להשאיר אותך עם זקריאס.‬
‫איך מתייחסים אלייך שם?‬
‫כבר קנית בית משלך?‬
‫את מרוויחה כמו שמגיע לך?‬
‫בהחלט לא תזיק לי העלאה.‬
‫את בהחלט יותר מדי אישה בשביל זאק.‬
‫אם אתה צריך עוזרת…‬
‫לא.‬
‫כרגע, אני צריך אותך איפה שאת.‬
‫לא הבנתי.‬
‫את כן.‬
‫קודם אני צריך לבחון את הנאמנות שלך.‬
‫זקריאס זומם דברים שהוא לא מספר לי עליהם.‬
‫ובתור הנשיא,‬
‫אני צריך לדעת הכול.‬
‫לדוגמה,‬
‫מה צבע החזייה שלך?‬
‫אדום.‬
‫כמו שצריך.‬
‫אם תספרי לי כל מה שאני צריך לדעת,‬
‫השכר שלך יגדל.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אני אומרת שאתה נשיא מצוין.‬
‫אני יודע.‬
‫בעלי פרא אדם.‬
‫הוא לא היה צריך להביא אותך לפה ככה.‬
‫סליחה.‬
‫בואי נשכח מהדפוק הזה, אימא.‬
‫אני צריכה שתעזרי לי, אני נואשת.‬
‫אימא, חייבים למצוא לסמנתה לב חדש.‬
‫הייתי עושה הכול כדי להשיג את זה.‬
‫אולי ככה…‬
‫אוכל לפצות אותך.‬
‫מתוקה,‬
‫גם אימהות עושות טעויות.‬
‫ולא הייתי שם כדי לתמוך בך.‬
‫אבל הייתי כל כך אסירת תודה לזקריאס‬ ‫עד שחשבתי…‬
‫שלא תקשיבי לי.‬
‫כל כך הזדהית איתו‬ ‫ובכלל לא היית מוכנה להקשיב לי.‬
‫הרגשתי בודדה מאוד.‬
‫אני מדמיינת לעצמי, ילדה שלי.‬
‫ואני מצטערת.‬
‫אני אומרת לך עכשיו‬
‫שאעמוד לצידך.‬
‫את יכולה לסמוך עליי לכל דבר.‬
‫סוף סוף, אימא!‬
‫חמודה שלי.‬
‫סליחה.‬
‫תסלחי לי.‬
‫בראוליו דיבר עם זקריאס‬
‫ודרש שיצא מהעסק הזוועתי הזה.‬
‫הוא לא מוותר.‬
‫הוא משוכנע שישלם על ההשתלה של סמנתה.‬
‫הוא אפילו נתן לסימון תיקייה‬ ‫כדי שיבחר ממנה תורם.‬
‫נותנים תיקייה לבחור ממנה?‬
‫זה נוראי, אימא. מפלצתי.‬
‫אבל סימון לא מוכן לתת לבת שלו למות.‬
‫הוא יהפוך להיות אותו דבר כמו זקריאס.‬
‫והוא בחיים לא יסלח לעצמו.‬
‫ראית את החדשות על הגבר שנרצח בבית החולים?‬
‫כן.‬
‫הוא עמד להיות התורם של סמנתה.‬
‫החארות האלה רצחו אותו‬ ‫כדי שלסימון לא תהיה ברירה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫חייב להיות יתרון לזה שאני הגברת הראשונה.‬
‫נשיג לבחורה הזו לב חדש.‬
‫אחרי הכול, את בחיים הודות ללב של אימא שלה.‬
‫לוקחים…‬
‫שניים.‬
‫כל חמש שעות.‬ ‫-טוב.‬
‫היי.‬
‫מה העניין, אבא?‬
‫אתה מתנהג מוזר.‬
‫לא.‬
‫לא, אני בסדר, פשוט…‬
‫אני רק רוצה שתהיי בסדר.‬
‫כן.‬
‫כשנולדת, אני…‬
‫פחדתי פחד מוות.‬
‫הרי אין תסריט לתפקיד האבא.‬
‫פשוט פחדתי, אני זוכר.…‬
‫שהייתי ניגש לעריסה שלך.‬
‫הייתי מסתכל עלייך ישנה ובודק אם את נושמת.‬
‫ממש פחדתי.‬
‫פחדתי שתיפלי או תיחנקי מתפוח.‬
‫ובסוף,‬
‫הכול עבר.‬
‫והינה אנחנו עכשיו.‬ ‫-הינה אני.‬
‫את יודעת מה אימא שלי, סבתא שלך, אמרה?‬
‫שיש לי עבודה קלה.‬
‫שהעבודה שלי היא רק לשמור עלייך בחיים.‬
‫נפלת הרבה,‬
‫אבל זה רק הותיר צלקות.‬
‫סמנתה.‬
‫אני כאן בשבילך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אני מפחדת פחד מוות, אבא.‬
‫אנשים בגילי, הם…‬
‫הם חושבים שהם בני אלמוות.‬
‫היי.‬
‫חבקי את החיים.‬
‫אעשה את התפקיד שלי ואת את שלך.‬
‫עכשיו, לכי לנוח.‬
‫מה התפקיד שלך?‬
‫מה קרה? למה הפרצוף המבואס?‬
‫מעבירים אותנו לכלא בעוד שלושה ימים.‬
‫אין מצב.‬
‫נדפקנו.‬
‫תומס, דבר עם חמיך. בקש שיוציא אותנו.‬
‫הוא יצא, הוא יכול…‬
‫עזוב את הבוגד הזה, הוא לא יכול לעשות כלום.‬ ‫-סופיה!‬
‫תעשה משהו, אחי.‬
‫ידעתי!‬
‫ידעתי, חרא.‬
‫מוניוס.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-תירגע.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני צריך לדבר עם קמאצ'ו דחוף.‬
‫כן?‬
‫למה זה דחוף?‬
‫יש לי מידע חשוב שאני בטוח שיתעניין בו.‬
‫איזה מין מידע?‬
‫אומר לו את השמות שסימון דוקה סירב לגלות.‬
‫בתמורה לעסקה.‬
‫תתקשר אליו, בבקשה.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫אומר לו.‬ ‫-תודה.‬
‫מה?‬
‫תירגע.‬
‫מריאצ'י,‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫הציפור הקטנה רוצה לזמר.‬
‫אוקיי.‬
‫נשתיק את הציפור.‬
‫סליחה, היו פקקים, והלכתי לישון מאוחר.‬
‫אל תדאג, אחי.‬
‫בלי תירוצים מטומטמים.‬
‫אתה תתקשר לבחורה היום,‬ ‫היא צריכה להיות פה אחרי הצוהריים.‬
‫זה דחוף, טוב?‬
‫לך עכשיו. תיהנה, בנאדם.‬
‫קדימה.‬
‫סליחה.‬
‫הלו?‬
‫מ"מ.‬
‫"מ"מ"?‬
‫המנג'ר המעולה שלי. מה שלומך?‬
‫תוכלי לבוא לבר?‬
‫היום?‬
‫התכוונתי לבלות את היום‬ ‫עם בת הסנדקות שלי. למה?‬
‫העניין הוא…‬
‫שהבחור ההוא מהלייבל,‬ ‫הוא יכול לראות אותך רק היום.‬
‫אה, אז בסדר. בטח שאבוא.‬
‫חכה לי.‬
‫חמש דקות. אני צריך לדבר על נושא רגיש.‬
‫אם מדובר בירי על העיתונאית,‬ ‫טפל בזה, אני עסוק.‬
‫מדובר ביועץ הנשיאותי.‬
‫בוא לפה.‬
‫מה לגבי זקריאס?‬
‫גיליתי שהוא מסובך עם אנשים מסוכנים מאוד.‬
‫מסוכנים?‬
‫סוחרי איברים.‬
‫אני מקווה שלא יהיו טעויות‬ ‫אחרי העניין בבנק.‬
‫אני רוצה שהסיפור עם איש הפיצה יסתיים.‬
‫אל תדאג. השאר הוא רק עניין תפעולי.‬
‫נסגור את הסיפור היום.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני לא זוכר שראיתי אותך מוטרד בעבר.‬
‫ארגיש יותר טוב כשאוכל לשכוח מדוקה,‬
‫ולהתמקד בעתיד שלי עם אשתי.‬
‫כשאתה מתכנן את העתיד,‬
‫תזכור את העסקה שלנו בהווה.‬
‫עדכן אותי.‬
‫היי.‬
‫זה התא הקולי שלו.‬
‫אלוהים, אני מקווה שלא מאוחר מדי.‬
‫את באמת אוהבת אותו, נכון?‬ ‫-עם כל החיים שלי.‬
‫אני יכולה לבקש טובה אחרונה?‬
‫בטח.‬
‫את יכולה לשחרר את החבר של סמנתה?‬
‫שודד הבנק?‬
‫קמילה.‬ ‫-הכול באשמת זקריאס.‬
‫תומס בחיים לא היה שודד בנק במצב אחר.‬
‫סאמי צריכה אותו לצידה.‬
‫כל דבר שירגיע אותה, יעזור.‬
‫זה היה ככה איתי.‬
‫עברנו את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫שחרור הבחור ייצור בלגן לא קטן, קמילה.‬
‫אני לא בטוחה שזה רעיון טוב.‬
‫תחשבי על זה.‬
‫סימון, תענה.‬
‫תגיד לי שלא עשית מה שאני חושבת.‬ ‫לפחות תגיד לי איפה אתה.‬
‫זה עניין רגיש, קמאצ'ו.‬
‫אתה חושב שהנשיא יודע? אולי גם הוא מעורב?‬
‫במקרה הזה, הספינה עלולה לטבוע בכל רגע.‬
‫ואני לא רוצה לטבוע יחד איתה.‬
‫מה אתה מציע?‬
‫תמשיך בחקירה שלך בשקט ועדכן אותי.‬
‫סמוך עליי.‬ ‫-קמאצ'ו.‬
‫אסור שאף אחד אחר ידע על זה.‬
‫זה ברור?‬
‫אף אחד.‬
‫טוב.‬
‫מה זה?‬ ‫-שבי.‬
‫דודה שלך שלחה לך עוגה.‬ ‫-אין לי דודה.‬
‫תפתחי את הקופסה.‬
‫- את או תומס -‬
‫זה הרגע להחליט.‬
‫זה מסר מהדודה שלך.‬
‫אנשים באים לקבר הזה הרבה?‬
‫לא ממש. רק האימא.‬
‫היא הייתה באה כל יום ראשון,‬ ‫תמיד בשעה מוקדמת.‬
‫היא תמיד הניחה פרחים מאותו סוג.‬
‫אבל אני לא יודע, היא לא הגיעה בשבוע שעבר.‬
‫הינה זה.‬
‫- קמילה דוארטה סיינפואגוס,‬ ‫10 במאי 1990 – 19 בספטמבר 2022 -‬
‫תודה.‬
‫זו היא, נכון?‬
‫כן.‬
‫שלום. אפשר להביא לכם משהו לשתות?‬
‫כן, שתי בירות. מה אתה רוצה, תה היביסקוס?‬
‫לא, למה? יודעים מה? היום אצטרף אליכם.‬
‫שלוש בירות. זה יום מתאים.‬
‫אשאיר את התפריט.‬ ‫-טוב.‬
‫תסתכלו. יש לנו את האוכל הכי טוב בעיר.‬
‫עוד נבדוק את העניין.‬ ‫-תנסו.‬
‫תודה.‬ ‫-תסלחו לי.‬
‫תראה, צ'קו. זה המקום וזו הגברת.‬
‫היא נראית מצוין, נכון?‬
‫מסתבר שהיא טבחית מעולה,‬
‫אז נישאר לארוחת ערב.‬
‫מה שכדאי שתדע‬
‫זה שאפשר לראות שיש לה לב מעולה.‬
‫מה אם קמאצ'ו לא יסכים לעסקה?‬
‫תקשיב לי, תומס. דבר עם חמיך.‬
‫סימון בטח עסוק עם סמנתה.‬
‫אז נדפקנו, נלך לכלא.‬
‫הוא לא מוכן לעזור לנו.‬
‫הוא ידפוק אותנו ויציל את עצמו. ובשביל מה?‬
‫כדי לחיות בסיפור אגדה עם הנסיכה הקטנה שלו.‬
‫את מוכנה להפסיק קצת עם הלכלוך?‬
‫לא יהיה לך את המזל הזה, חרא.‬ ‫היא כבר תהיה מתה כשתצא.‬
‫תשתקי.‬
‫תקווה שיגידו לך איפה הקבר שלה.‬
‫תוכל להביא לה חרציות. או אולי חמניות?‬
‫תשתקי.‬ ‫-תכריח אותי.‬
‫סאמי המסכנה תמות לפני…‬
‫תסתמי את הפה שלך!‬ ‫-תכריח אותי!‬
‫לא!‬
‫היי! צריך רופא!‬
‫סליחה!‬
‫מה עשית?‬ ‫-מהר, הוא מדמם למוות!‬
‫מה קורה פה?‬
‫שניכם, תיצמדו לקיר, עכשיו!‬
‫לא לזוז! ידיים גלויות!‬
‫מהר. הוא מדמם.‬ ‫-נו כבר!‬
‫החבר שלי!‬ ‫-בואי איתי.‬
‫החוצה, קדימה.‬
‫יש לי עוד 10 דקות.‬
‫מספיק זמן בשביל לומר לי‬
‫מה הקשר בין סימון דוקה,‬
‫הסחר הבלתי חוקי באיברים‬
‫והבוס התובעני שלך, זקריאס.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מקשקש.‬
‫מישהו בממשלה הזו מסובך עם הכנופיה הזו‬
‫והשם של הבוס שלך כל הזמן צץ.‬
‫ידעת?‬
‫ידעת, נכון?‬
‫החרא הזה מבחיל, לורנה!‬
‫אני לא יודעת הרבה.‬
‫בכל אופן, עדיף לא לעשות רעש.‬
‫האנשים האלה מסוכנים.‬
‫קרדנס יודע?‬ ‫-לא.‬
‫סמוך עליי.‬
‫תחשוב על מה שתעשה.‬
‫אם זה ייחשף,‬ ‫הממשלה תתרסק, ואתה תיפול יחד איתה.‬
‫למה יש לי את הרושם‬
‫שמה שאת עושה זה לנסות להגן על זקריאס?‬
‫אני רוצה להגן עליך.‬
‫מונקדה מחכה לתקוף,‬
‫מחכה שקרדנס יעשה טעות‬ ‫כדי להוריד לו את הראש.‬
‫ואתה לצידו, בין אם אתה רוצה או לא.‬
‫לא.‬
‫בניגוד אלייך,‬
‫לא אהיה חלק מממשלה שמתנהלת ככה.‬
‫מבינה?‬
‫פאוסטו, מותק. אתה תמיד כל כך מתוק.‬
‫תן לי להזכיר לך שפוליטיקה זה מגעיל.‬
‫לא משנה באיזה צד אתה.‬
‫יודעת מה?‬ ‫אני כבר לא רוצה שזקריאס יהיה היועץ שלי.‬
‫אני ארד לעומק העניין.‬
‫מי שיעמוד בדרך שלי,‬
‫אפיל אותו.‬
‫לא משנה מי.‬
‫אני הולכת להתקלח.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫אז?‬
‫איך אני נראית?‬
‫מקצועית? יפה?‬
‫מוכשרת? יקרה?‬
‫את נראית מושלמת.‬
‫פשוט תהיי עצמך.‬
‫מעולה, אני טובה בזה.‬
‫תגיד, מה הפרצוף הזה?‬
‫אתה אמור לעודד אותי. אתה נראה כמו בהלוויה.‬
‫אני רק מקווה‬ ‫שלא תשכחי אותי כשתהיי מפורסמת.‬
‫השתגעת?‬
‫היום זה היום.‬ ‫החיים שלנו ישתנו היום, טרוקוניס.‬
‫מה המצב של פולו?‬
‫מה אמרו בבית החולים?‬
‫הוא דימם למוות לפני שהגיע.‬
‫אוי, לא!‬
‫לא.‬
‫בוא איתי.‬
‫קדימה.‬
‫שמעתי שאת פה, חשבתי שזו בדיחה.‬
‫ברוכה הבאה, גברת קרדנס.‬
‫תודה, המפקח קמאצ'ו.‬
‫באתי מטעם הנשיא.‬ ‫-הבנתי.‬
‫בעלי החליט לחנון את הבחור הצעיר הזה,‬
‫עקב המצב הטרגי שעובר על המשפחה שלו.‬
‫לא.‬
‫הוא נתפס בשעת מעשה.‬
‫אל תשחק אותה אינטליגנט, קמאצ'ו.‬
‫מישהו ייתן לך את הפרטים מאוחר יותר.‬
‫בינתיים, הבחור חופשי ללכת,‬
‫עם הבטחה להופיע בפני בית המשפט.‬
‫אתה תסיר ממנו את האזיקים? או שאני?‬
‫רוזה!‬
‫אדוני.‬ ‫-החוזים שביקשתי?‬
‫אשיג אותם עד סוף היום.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני תמיד בסדר.‬
‫רוזה, צאי. אני צריכה לדבר איתו לבד.‬
‫התקשרתי אליך 800 פעם.‬ ‫למה אתה פאקינג לא עונה?‬
‫אני עסוק, לורנה.‬
‫פאוסטו יודע.‬
‫כמה?‬ ‫-חסרים לו רק הפרטים.‬
‫אני לא יודעת מה יקרה. זה יוצא משליטה.‬
‫הדבר היחיד שיקרה הוא מה שאחליט.‬
‫זה כמעט נגמר.‬
‫בואו נארגן הכול ונפעיל את מוניטור הלב.‬
‫אתה כבר אמור להיות פה עם החבילה.‬
‫לד"ר קרסקו יש עוד תורים.‬
‫אני יודע, בוס. אבל יש יותר מדי אנשים.‬
‫אנחנו לא רוצים לעשות טעויות.‬
‫קרסקו מוכן.‬
‫ואתם צריכים גם לאסוף את הבת של דוקה.‬
‫תירגע. תכף נגיע.‬
‫איך היה?‬
‫היה טעים.‬
‫כמו האוכל של אימא שלי.‬
‫אני שמחה.‬ ‫-מעולה.‬
‫רוצים קינוח?‬ ‫-בטח!‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לאכול אותו פה?‬ ‫-בטח. בואו איתי.‬
‫כל יום יכול להיות האחרון שלך, נכון?‬ ‫-בואו, שבו.‬
‫תכף אביא את זה.‬
‫למה חיכית כל כך הרבה‬ ‫כדי להגיד לי איפה אתה?‬
‫עשית את זה.‬
‫בחרת מישהו?‬
‫אמרנו שנשלול כל אפשרות אחרת.‬
‫ראית מה עשו לתורם ההוא, נכון?‬
‫זה חייב להיות בדרך שלהם.‬
‫אני פוחדת ממה שיקרה לך.‬
‫אין לך מושג איך אני מרגיש‬ ‫אחרי שבחרתי את האישה הזו.‬
‫אישה?‬
‫את יכולה לומר‬
‫שאני חרא, או מה שלא יהיה…‬
‫אבל הסכמתי לחרא שזקריאס הציע.‬
‫ואעשה בדיוק מה שהוא עשה.‬
‫דיברתי עם אימא שלי.‬
‫היא אמרה שתעזור.‬
‫היא אמרה שתמצא לב…‬ ‫-אין דרך חזרה.‬
‫במי בחרת?‬
‫באישה בודדה.‬
‫אין לה בעל או ילדים.‬
‫אין מי שיצטרך להתאבל.‬
‫אז תהפוך לרוצח?‬
‫כבר הרגתי מישהו.‬
‫כן, ד"ר מונטחו.‬
‫אבל בגלל שהוא רצח את אשתך‬ ‫ועמד להרוג את סמנתה.‬
‫ועכשיו אני מציל את החיים של הבת שלי!‬
‫סימון.‬
‫זו הבת שלי.‬
‫זו סמנתה, אני מבין עכשיו.‬
‫אני מבין את הגיהינום שזקריאס עבר. הוא צדק.‬
‫לא, אתה לא יכול להצדיק את מה שעשה.‬
‫אני אמורה להיות מתה עכשיו.‬
‫הילדים שלך‬ ‫לא היו אמורים לעבור את הטרגדיה הזו.‬
‫אתה אמור להיות אבא לשלושה ילדים יפים.‬
‫ולריה אמורה להיות בחיים עכשיו.‬
‫מחליפה חיתולים.‬
‫חושבת על האלבום הבא שלה.‬
‫כן, האישה ההיא בודדה.‬
‫לא יתאבלו עליה.‬
‫אבל מה עם הזכות שלה לחיות?‬
‫מי אתה? תגיד לי.‬
‫סימון, אסור שתצדיק את זה.‬
‫אל תצדיק את זה, בבקשה.‬
‫תסתכל עליי.‬ ‫-מאוחר מדי.‬
‫לא. לא מאוחר מדי.‬
‫בבקשה, אני מתחננת.‬
‫לא מאוחר מדי.‬
‫סימון.‬
‫בבקשה, אני מתחננת.‬
‫סרמיינטו.‬
‫הכול מבוטל.‬
‫מר דוקה.‬
‫הארגון אף פעם לא מבטל ג'וב אחרי שהתחיל.‬
‫חוץ מזה, ההסדר שלנו הוא עם מי שמשלם.‬
‫וזה מר סיינפואגוס.‬
‫יום טוב.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫בואי.‬
‫בוא.‬
‫יום טוב.‬ ‫-זה הרגע, נתחיל לעבוד.‬
‫ביי. נתראה מחר.‬ ‫-ביי.‬
‫ראיתי שאהבתם את הקינוח.‬
‫מאוד.‬
‫תביני, אהבנו אותו כל כך…‬
‫בואי.‬
‫אנחנו רוצים לבקש ממך טובה.‬
‫את מוכנה לבוא איתנו‬ ‫ולהכין את אותו הדבר בשביל הבוס שלנו?‬
‫מה קורה פה. אני לא מבינה.‬
‫אנחנו חושבים שיש לך לב טוב,‬ ‫ואנחנו רוצים לקחת אותו בהשאלה.‬
‫כן.‬ ‫-אני לא מבינה.‬
‫עדיף שלא.‬ ‫-כן.‬
‫זה מדכא.‬ ‫-בדיוק.‬
‫לא.‬ ‫-תירגעי.‬
‫אם תצרחי,‬ ‫אירה ככה שהאוויר… יצא מהריאות שלך.‬
‫תירגעי.‬
‫בבקשה אל תפגעו בי!‬
‫לאט.‬ ‫-תירגעי.‬
‫אתה חייב לעזוב את סימון דוקה לנפשו.‬
‫כבר לקחת את אשתו, גרמת נזק ללב של הבת שלו.‬
‫זה מספיק, אתה לא חושב?‬
‫זה לא מגיע לו ולא לקמילה.‬
‫אוי, חמותי היקרה!‬
‫החלפת צד?‬
‫מסתבר עכשיו שלקמילה‬ ‫לא מגיע לעבור את הזוועה הזו.‬
‫אבל כן הגיע לה לקבל את הלב ששילמתי עליו?‬
‫איבדת אותה, זקריאס.‬
‫תתמודד.‬
‫יש לי חדשות רעות בשבילך.‬
‫הבחורה צריכה השתלה.‬ ‫גם אם הייתי רוצה, אני לא יכול להתחרט.‬
‫אתה דוחה.‬
‫קמילה צדקה.‬
‫כל הזמן הזה הגנתי עליך.‬
‫אבל זה נגמר, מבין?‬
‫לא אאפשר לך להפיל את כולנו עם הטירוף שלך.‬
‫אספר לבראוליו הכול ברגע זה.‬
‫קריירת המשחק שלך הייתה קצרה,‬ ‫אבל די מרשימה.‬
‫את חושבת שלא ידעתי על "גברת אורגזמה"?‬
‫תזכירי לי.‬
‫מתי קרדנס נוסע לוושינגטון?‬
‫מה אם הסרטון הזה יהיה ויראלי‬
‫בדיוק לפני שייפגש אם נשיא ארה"ב?‬
‫הייתי כל כך עיוורת לגביך.‬
‫אנחנו לא כל כך שונים, אני ואת.‬
‫ואני מזהיר אותך,‬ ‫לא רק שיש לי את הסרטון הזה,‬
‫יש לי עותקים‬ ‫של כל עסק מלוכלך שעשית עם בעלך.‬
‫חוזים, העברות בנקאיות.‬
‫הכול.‬
‫אלה היו הסכמים שאתה בעצמך קידמת.‬
‫איפה החתימה שלי?‬
‫אתה כל כך מטורף שלא אכפת לך להפיל את כולם,‬
‫כולל את עצמך.‬
‫תירגעי, גרטה.‬
‫תני לי להחזיר אליי את אשתי איך שאני רוצה.‬
‫זה טוב בשבילך ובשביל בראוליו.‬
‫ואו.‬
‫איפה לעזאזל זאק?‬
‫הוא יצא מוקדם, הוא לא הרגיש טוב.‬
‫סיינפואגוס נראה לי לא ממוקד לאחרונה.‬
‫אבל אל תדאג,‬
‫ארחיק את חיות הטרף האלה.‬
‫לנשיא יש רק שתי דקות בשבילכם.‬
‫פורטיו.‬
‫נזיז אותך מהדרך.‬
‫אלה שירו במכונית שלי‬ ‫אמרו את אותו הדבר, ועדיין…‬
‫אני פה, למרות הכול.‬
‫אנחנו יודעים שהותקפת. תהיי בטוחה ש…‬
‫אני ממש שמח שאת בחיים, פורטיו.‬
‫תחת הממשל שלי,‬
‫אנחנו רוצים עיתונאים בלתי מוטים.‬
‫לא עיתונאים מתים.‬
‫את אמורה להתאושש בבית מההלם.‬
‫הייתי רוצה,‬ ‫אבל הממשל שלך מספק לנו עבודה בלי סוף.‬
‫בעצם, לאחרונה גילינו שבבית הקברות הראשי‬
‫יש קבר של קמילה דוארטה,‬
‫שנראה שמתה, אבל מסתבר שלא.‬
‫תגיד לנו, איך הבת החורגת שלך חזרה לחיים?‬
‫אדוני הנשיא, תן לנו תשובה.‬
‫עד לא מזמן,‬
‫אשתך, הגברת הראשונה,‬ ‫הייתה הולכת לקבר של הבת שלה,‬
‫שלמעשה נמצאת בחיים.‬
‫אתה יכול להסביר למה?‬
‫לא פלא שניסו להרוג אותה.‬
‫הנשיא לא יגיב על הנושאים הפרטיים האלה.‬
‫אם את רוצה לדעת לגבי גברת דוארטה,‬
‫תשאלי אותה או את בעלה,‬
‫זקריאס סיינפואגוס.‬
‫אדוני הנשיא, מכאן.‬ ‫-תסלחו לי.‬
‫הגברת הראשונה בעצמה שחררה אותי.‬
‫בהוראת הנשיא.‬
‫אני לא סתם אחד.‬
‫זו הייתה קמילה.‬
‫נחמד מאוד מצידה.‬
‫היא נהדרת.‬
‫טוב, היא וגם אימא שלי, שנמצאת בלב שלה.‬
‫מה לגבי פולו? שחררו גם אותו?‬
‫פולו מת.‬
‫מה?‬
‫אבל איך?‬
‫סופיה ניסתה לדקור אותי עם סכין,‬
‫פולו ניסה להגן עליי ו…‬
‫בואי לא נדבר על זה עכשיו.‬
‫דברי עלייך. מה שלומך?‬
‫מה קורה?‬
‫אבא שלי מתנהג מוזר.‬
‫די מוזר.‬
‫יודע מה?‬
‫אני נחרדת מהמחשבה שיעשה מה שעשו לאימא שלי.‬
‫אבא שלך‬
‫אדם ישר.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-תסמכי עליו.‬
‫אני רק יודעת שאני לא רוצה לחיות‬
‫עם לב של מישהו שלא היה אמור למות.‬
‫לא!‬ ‫-די!‬
‫די.‬ ‫-אמרתי לכם שאין לי כסף!‬
‫בבקשה, אל תפגעו בי!‬ ‫-תפסיקי. די לבכות.‬
‫דברים רעים קוראים גם לאנשים טובים.‬
‫מה קורה? אנחנו בדרך עכשיו.‬
‫הסחורה בחתיכה אחת.‬
‫מה תעשו?‬
‫אל תפגעו בי!‬
‫די.‬ ‫-תירגעי, כלבה.‬
‫סליחה, סימון לא פה.‬
‫מר דוקה די חמקמק לאחרונה.‬
‫מה לגבי ניקי?‬
‫היא בעבודה.‬
‫בעבודה? היום?‬
‫חשבתי שזה היום החופשי שלה.‬
‫כן, אבל המנג'ר שלה התקשר,‬ ‫הוא היה צריך שתבוא דחוף.‬
‫לא יודע למה.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫הוא לא מגיע?‬
‫בוא נחכה בבר.‬
‫הוא מאחר, אבל בואי נחכה.‬
‫היי.‬
‫לא היית במצב רוח טוב?‬
‫אתה צריך ללכת לאורולוג?‬
‫ניקי.‬
‫את מוכנה לברוח איתי לתמיד?‬
‫עישנת ג'וינט פג תוקף.‬
‫בוא נשתה בירה.‬
‫ניקי, תקשיבי לי.‬
‫בואי איתי.‬
‫די.‬
‫תשתקי!‬ ‫-לא!‬
‫מה זה היה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא. הצילו!‬
‫היי!‬
‫עזור לי!‬
‫בואי הנה.‬
‫עזוב אותי!‬
‫עזור לי! מה קורה פה?‬
‫סליחה.‬
‫יא בן זונה!‬
‫מה קורה?‬
‫ממש רציתי לראות אותך עוד פעם.‬
‫סרמיינטו! היי!‬
‫אל תפגע באישה הזו.‬ ‫-תירגעי, גאלה.‬
‫סימון הוא כמו בן משפחה.‬
‫טוב לראות אותך שוב, קמילה.‬
‫זה לא הדדי.‬
‫כבר הסברתי.‬
‫אין אצלנו אפשרות להתחרט.‬
‫עדיף להשאיר ייסורי מצפון לדת.‬
‫אמרת שהבחירה שלי.‬
‫החלטתי שאף אחד לא ימות. תתקשר לאנשים שלך.‬
‫אפשר?‬
‫ככלל, אני לא עושה ויתורים.‬
‫אבל יש לי תחושה‬
‫שנוכל להגיע להסדר.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אדוני הנכבד, מר דוקה פה‬
‫ומבקש לעצור את ההליך עם התורמת שבחר.‬
‫אבל מכיוון ששילמת,‬
‫אתה הלקוח שלנו פה.‬
‫זקריאס!‬
‫זקריאס, די! בבקשה!‬
‫הוכחת את הנקודה שלך.‬
‫עצור, בבקשה.‬
‫שכחתי לציין שגם אשתך פה.‬
‫זקריאס,‬
‫תן לנו לפתור את זה בתנאים שלנו.‬
‫אני מתחננת, בבקשה.‬
‫עשה את זה למען כל האהבה‬ ‫שאתה אומר שיש לך כלפיי,‬
‫למען ההיסטוריה שלנו, מה שעברנו.‬
‫תראה לי שיש לך נשמה, שאתה עדיין אנושי.‬
‫תציל את האישה הזו, אני מתחננת!‬
‫אני מתחננת.‬
‫תציל את עצמך! זה הרגע, זקריאס.‬
‫בבקשה, אני מתחננת.‬
‫תני לי את סרמיינטו.‬
‫הבנתי.‬
‫יש לי חדשות מעולות.‬
‫ההליך ממשיך.‬
‫היום, הבת שלך‬
‫תקבל לב חדש.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬