PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Mami!
Dobře.
Vítejte.
- Nemáte cigaretu, pane doktore? - Promiňte, já…
Chtěla jsem pěkný pokoj
a myslím, že mi ho dali.
- Beth. - Harmonová. Šampion Kentucky.
Těší mě.
Hrají se dvě partie denně a časová kontrola je 120/40.
Máte dvě hodiny na 40 tahů.
Vítejte v Cincinnati.
Děkuju.
A věž se dostane do sedmé řady.
A to je…
jako kůstka v krku.
Když to soupeř uvidí, zaplatí 20 babek.
Caro-Kannova obrana, prostě smutný.
Co je na ní špatného?
Samí pěšci a žádná naděje.
Předvedu, jo?
- Tohle je Caro-Kann. - Vzala bych jezdce.
Ty…
- To tys v Kentucky rozdrtila Beltika? - Když vezmeš jezdce, zdvojíš mu pěšce.
To je toho. Jak jsem řekl, samí pěšci…
a žádná naděje.
Takhle vyhraješ s černými.
Sleduj.
Co teď udělá bílý?
- Dáma bere pěšce. - Dáma vezme pěšce.
Věž na královo osmé pole. Šach.
Dáma padá.
- Mieses-Reshevsky. - Jo.
- Z třicátek. - Správně. Margate, 1935.
- Bílý táhl věží na D1. - Co jiného mu zbylo?
Tak jo, musím jít.
Víte vy co?
Reshevsky takhle hrál…
už když mu bylo jako tobě, holka.
Možná i míň.
A ty hraješ?
Tady?
Ne.
Jen jsem chtěl pozdravit staré přátele.
A navíc, hrát v otevřených turnajích moc často…
to mi může jedině uškodit, chápeš?
Hodně štěstí.
- Ahoj. - Ahoj.
Beth Harmonová. Kde hraju?
U stolu 15, tamhle.
- Děkuju. - Není zač.
- Beth Harmonová. - Sakra.
- Ahoj! - Blbost.
- Harmonová? - Co vy tu děláte?
Většinou prohráváme.
Jsme v univerzitním týmu. Druhý a třetí náhradník.
Mrzí mě, že spolu nebudeme hrát.
Nás ne. Každého soupeře zničíš, Harmonová.
- To už si nemůžu dovolit. - To je pravda.
Říkám, abyste zpomalil!
Není to kluziště trochu moc blízko bowlingové dráze?
- Ticho prosím! - Promiň.
Funguje to. Víte, ono…
Hráčům tak není horko a člověk automaticky prohraje, když…
Co to děláš?
Přehrávám si své partie.
Proč proboha?
Hledám ve své hře slabiny.
Aha.
A?
Žádné nemám.
Hodná holka.
Mnohem zajímavější, než jsem čekala.
Sledovala jsi celou hru?
Samozřejmě.
Beth.
Když vytáhl s věží a vzal toho pěšce… myslel jsem, že končíš.
- Měl jsem tušit, že ne. - Jo, tos měl.
Elizabeth,
- představíš mě svým přátelům? - Promiň.
Matte, Mikeu, to je moje máma.
Mike, těší mě.
- Těší mě. - A já jsem Matt.
- Těší mě. - Těší mě.
Nevím, jak vy mladí, ale já umírám hlady.
V hotelové hale je restaurace.
Zavedete nás tam?
Jasně.
Nemůžu se rozhodnout, který je hezčí.
- Chci hrát na US Open. - Možná ho i vyhraješ.
Mohla by pak hrát v zahraničí?
V Evropě?
Proč by ne? Musí tě znát, než tě pozvou.
A vítězstvím v Open toho dosáhnu?
Rozhodně! Benny Watts tam po zisku mezinárodního titulu taky hraje.
A co výhry?
Dost dobré.
To znamená co?
Vyšší než v USA.
A co Rusko?
Sověti jsou vražední. Američany si dávají k snídani.
Američan, co by na ně měl, se neobjevil už tak 20 let.
Je to jako s baletem. Tam šachistům platí.
Asi je čas jít, ať nepřijdeme pozdě.
Teď půjde o všechno.
Přesněji řečeno, o 500 dolarů.
To je Rudolph. Je to mistr.
Beth jistě netěší, že ji dotlačil ke koncovce,
kde má jen věž, jezdce a tři pěšce.
Je to tak složité!
A to je šach.
A tohle mat.
Uvolním 12 dolarů na naši dnešní oslavnou večeři
a dva dolary na zítřejší lehkou snídani.
Naše celkové výdaje tedy zatím dělají 172,30.
Takže zbývá přes 300 dolarů.
Beth?
Říkala jsem si…
že bys mi možná mohla 10 % dát jako provizi agenta?
Navrhuju 15 %.
To by dělalo 49 dolarů a 54 centů.
V Methuenu říkali, že v matice vynikáš.
„Školačka v Pittsburghu porazila velmistra.
Diváci byli ohromeni její detailně promyšlenou strategií.
Hraje s jistotou šachistů dvakrát tak starých.“
Máš národní uznání, drahá.
Bohužel se jí to vrátilo.
Doktor ji chce ještě pár dní nechat ležet.
V pondělí jí určitě bude líp.
Tak hrozné nachlazení jsem ještě neviděla. Chudinka!
Ujede nám to.
Ano.
Hodně pít.
- Děkuju. - Není zač.
V Houstonu je o svátcích turnaj. Začíná 26.
Podle všeho se o Vánocích snadno cestuje,
protože většina lidí sedí doma a něčím se cpe.
Taky jsem o něm četla.
Myslím, že bychom si mohly v Houstonu udělat pěknou zimní dovolenou na slunci.
Dělat holčičí věci.
Prý tam v hotelu mají pěkné wellness zařízení.
Ano, matko.
Má horečku, 38,3 °C.
Bude to chřipka.
Vrátí se až po svátcích.
Označují tě za dětského génia.
Asi budu muset založit knihu výstřižků.
Jak ti chutná?
Tohle jsou asi moje nejlepší Vánoce.
Je to dobré.
To je martini?
Gibson.
S cibulkou je to kultivovanější než s olivou.
MISTROVSTVÍ SSSR V ŠACHU VASILIJ BORGOV OPĚT VÍTĚZÍ
Asi bych se měla naučit rusky.
Učí se to na Fairfieldu?
Musela bych na večerní lekce na vyšší odborné.
Všichni by byli starší než ty.
A tím myslím kluky.
Prý jste vážně zázrak.
Ano, držte to tak, ať je to vidět.
Můžete čtenářům Life říct, jaké to je?
Jaké to je pro dívku mezi všemi těmi muži?
Nevadí mi to.
Není to děsivé?
Když jsem já byla malá, nesměla jsem být soutěživá. Hrála jsem si s panenkami.
- Nejde vždy o soutěž. - Ne, ale vyhrát chcete.
Ano, ale šachy mohou být taky…
Jaké?
Krásné.
Jste sirotek.
Ano, to vím.
Ne, jistěže to víte. Zajímá mě, jak jste se naučila hrát.
Od pana Shaibela.
Byl správcem v Methuenu.
Šachy vás naučil správce?
- Vážně? - Když mi bylo osm.
Říkám si,
že to muselo být velké rozptýlení od života na tak depresivním místě.
Jistě jste byla osamělá.
Nevadí mi být sama.
Řekla byste, že jste v králi viděla otce
a v dámě svou matku?
Jeden útočí a druhý chrání?
Jsou to jen figurky.
- A nejdřív mě zaujala šachovnice. - Šachovnice?
Ano.
Je to celý svět tvořený pouhými 64 čtverci.
Cítím se tam…
v bezpečí.
Je to svět, který dokážu ovládnout.
A je předvídatelný.
Tam si za případnou újmu můžu sama.
Zajímavé.
Povězte mi jedno, Elizabeth.
Slyšela jste někdy o apofenii?
Ne, co to je?
Když někdo nachází vzorce nebo významy, které ostatní nevidí.
Lidé s apofenií někdy mívají pocity jakéhosi prozření nebo extáze.
Někdy nachází vzorce nebo významy i tam, kde žádné nejsou.
Jak to souvisí se mnou?
Kreativita a psychóza často jdou ruku v ruce.
Nebo taky genialita a šílenství.
Podle vás jsem blázen?
- Ne. Jen jsem se ptala… - To už stačí.
Beth má ještě úkoly.
Je to stále ještě studentka.
- Tak jako ostatní děti v jejím věku. - Jistě.
- Bylo mi ctí vás poznat. - Díky.
Víte…
mohla byste zkusit bridž.
- Spoustu šachistů prý baví. - Vyprovodím vás.
„Pro některé jsou šachy koníček.
Pro jiné je to nutkání, či dokonce závislost.
A občas se objeví někdo, pro koho je to vrozený dar.
Odkudsi se vynoří chlapec, co nás oslní předčasnou vyspělostí
v možná té nejtěžší hře, kterou svět zná.
A co když je to místo chlapce dívka?
Mladá, zasmušilá dívka s hnědýma očima, zrzavými vlasy a tmavomodrými šaty?“
Založili jsme šachový klub.
„Do světa vrcholových amerických šachových turnajů
vchází náctiletá dívka s šibalskou jiskrou v oku
ze Střední školy Fairfield v Lexingtonu v Kentucky.
Je tichá, dobře vychovaná
a připravená k boji.
Beth Harmonová…“
Kde jsem byla?
- Teď v tom mám nějak zmatek. - Nevadí, slyšela jsem dost.
Nevím, proč moje tělo tak hrozně touží sabotovat můj mozek,
když to můj mozek zvládá úplně sám.
- Píšou hlavně o tom, že jsem holka. - Vždyť jsi.
Nemělo by to být tak důležité.
Píšou půlku toho, co jsem řekla. O panu Shaibelovi ani slovo
a ani čárka o tom, jak hraju sicilskou obranu.
- Beth, drahá, je z tebe celebrita. - Jo, protože jsem holka.
Napadlo tě někdy, že je ti zle z toho pití?
Prosím tě.
S alkoholem flirtuju většinu života.
Je nejvyšší čas, abychom v tom vztahu pokročili.
Na mateřství.
Beth?
V pátek večer máme u mě uvítací večírek.
Holky z Apple Pi chtěly, ať tě pozvu.
- V pátek večer? - V 19:30.
Můžeš přijít?
Bylo to fakt něco, vídat tě pořád v novinách.
Které místo, cos navštívila, se ti líbilo nejvíc?
Houston.
Ale teď, když mám skóre skoro 1800, doufám, že pojedu do Las Vegas.
Příští měsíc tam je US Open.
A co všichni ti kluci?
Jsou hezcí?
Chodíš s nějakým?
- Na to není moc času. - Ale kdybys čas měla…
potkalas někoho, s kým by sis…
vyměnila věže nebo jak tomu říkáte?
No, věže vyměňuju každou chvíli, ale…
No jistě.
Teď, dámy a pánové, Hullabaloo představuje vaše oblíbence z Turtle Creek…
- Díky, Doro. - …The Vogues!
- Kdo si dá cupcake? - Ano, prosím.
Tuhle miluju. Zesil to.
Jdu na záchod.
Harmonová?
Townesi?
Jsi to ty.
Pro všechno na nebi! Vypadáš…
Páni!
Díky.
Není zač.
Napadlo mě, že se potkáme, když jsem tvé jméno viděl na seznamu.
- Já tvoje neviděla. - Nehraju.
Mám napsat článek pro Chess Review.
Upřímně, už loni jsem doufal, že tě tu uvidím.
Měla jsem tu být.
Už jsem i zaplatila, ale máma onemocněla a já nechtěla jet sama.
- Už je v pořádku? - Je jí fajn.
Měla jsem přijet i tak,
ale usoudila jsem, že mistrovství USA je důležitější než Open.
To je pravda.
Ale jsem rád, že jsi tady.
Je asi dobře nehrát jen na akcích, které si vybírám kvůli penězům.
- Zřejmě si jich vyděláváš hodně. - Jo, asi jo.
Ale pořád se můžeš stát špičkovým hráčem. Opravdovým profíkem.
- Začala jsem se učit rusky. - To je chytré.
Nechci ustrnout.
Ne, ustrnout je prostě hrozné.
A na zázračné dítě už jsi moc stará.
Měl bych s tebou udělat rozhovor.
- Minulý měsíc jsem byla na obálce. - Jistě.
Asi se mi to plete s tvou fotkou na obálce Life.
Dělám i pro Herald-Leader.
- V Lexingtonu? - Mohla bys být v nedělním čísle.
- Life je sice někde jinde, ale… - Jasně.
Jestli chceš.
Na pokoji mám foťák.
Na pokoji?
A taky šachovnice. Můžeme si hrát.
Dobře.
Pojďme nahoru.
Sedneš si k oknu?
- Můžu… - Jo, prostě to shoď.
- Nebyla jsem připravená. - Vypadáš skvěle.
Posuň se doleva.
Přesně tak.
Řekni…
„Ruy Lopez“.
Zkus jít k šachovnici.
Dobře.
Zjevně to neděláš poprvé.
Chceš, abych hrála?
Jasně. Na tahu je černý.
Dobře, zpomal.
Jo, to je moje rychlost.
Dospěla jsi.
Taky jsi zkrásněla.
- Ani neznám tvoje jméno. - Všichni mi říkají Townes.
Možná proto ti říkám Harmonová, místo Elizabeth.
Jsem Beth.
Mně se líbí Harmonová.
Ahoj.
- Rogere. - Neruším, že ne?
V pohodě. Jenom tu…
Beth Harmonová, to je Roger Dione.
Harmonová? Ta zázračná šachistka?
- Dost jsem o vás slyšel. - Těší mě.
Myslel jsem, žes šel hrát baccarat?
Rozhodl jsem se skončit a jít si číst k bazénu.
Nenechte se rušit. Hned budu pryč.
- Pojďme hrát. - Dobře.
Díky.
Jasně.
Jdeme na to.
Těšilo mě, Beth.
Nápodobně.
Večeře je v devět.
Nezapomeň.
Martho, teta ti všechno odkázala?
Byla jsem jediný dědic.
Kde jsi byla, zlatíčko?
Byla jsi pryč celé hodiny.
Hrála jsem šachy.
Nechci o tom mluvit.
Trénovala jsem.
Nic víc?
Jo, nic víc.
No, to bude tím mým parfémem, po něm krásně voním.
Podáš mi prosím to pivo tam na stole?
Co chceš?
Asi už to mám. Přišel jsem na dobrý manévr.
Manévr pomáhá nasměrovat věci tak, jak chceš.
Abys nemusela sama tak tvrdě dřít.
Prosté.
- Kam konkrétně chceš věci nasměrovat? - Konkrétně…
Tys pivo ještě nepila, že?
Na.
Pojď sem.
Můj otec tu pracoval jako dělník.
To můj taky. Když byl střízlivý.
Ne tak rychle.
- Teď vám to vrátili. - Teď mi to vrátili.
Továrnu jsem převzala v 21. To měla 3 000 zaměstnanců.
Teď jich má 30 000.
Sahala k tamté bráně. Teď až k řece.
A to jsem dokázala sama.
Bez Waltera…
Dala bych si ještě.
Jen a jen já.
To bys vážně neměla.
Polovina z toho bude pěkný balík.
Dobře.
Ale v tom případě vezmi i pro mě.
To jsem měl na mysli.
Kdysi jsi odsud odešel s prázdnou a může se to stát zas.
Zbavte se ubíjející rutiny věšení prádla,
ale nejdřív vyslechněte Jinx.
Když kupujete sušičku, ať je to ta nejlepší,
plynová.
V té jsou v bezpečí i ty nejjemnější látky.
Vidíte? Jemný proud teplého vzduchu odvádí vlhkost z prádla pryč.
Prvně jsem hrála proti komusi z Oklahomy.
Dva tucty tahů, a byl konec.
Au.
Pak chlápek ze San Franciska. Hrála jsem Marshalla.
Obětovala jsem dámu, jako to jednou udělal Paul Morphy.
Ještě jednou.
A co…
Jak se jmenuje? Říkalas mi o něm.
- Nějaký Bobby? - Benny Watts.
- Ano, ten. - Neprohrál, ale jedna remíza.
Odmítnutý dámský gambit se těší velkému respektu.
Párkrát jsem ho viděla.
Vždy obklopený davem.
- No jistě, je to mistr USA. - Je to Benny Watts.
Podle některých je to od Morphyho náš nejtalentovanější hráč.
Četla jsem o jeho partii v Kodani.
Remíza proti Najdorfovi.
To bylo v roce 1948,
takže Bennymu tehdy bylo osm.
Na jedné fotce stál jako třináctiletý s partou námořníků.
V Annapolis dokázal porazit celý tým.
To mi někoho připomíná.
Já v devíti hrála s panem Shaibelem ve sklepě.
To je jedno, nebojím se ho.
Ty se asi nebojíš nikoho.
Jeden šachista mě děsí.
Kdo?
Ten Rus.
Borgov.
Je to mnohem dynamičtější hra než Caro.
To se o odmítnutém gambitu proti slovanské obraně říct nedá.
Beth Harmonová.
Ano.
Viděl jsem tě v Life.
Vybrali si tam pěknou partii. Tu proti Beltikovi.
Děkuju.
Jsem Benny Watts.
Já vím.
Potkali jsme se kdysi v Cincinnati. Nepředstavili jsme se, ale mluvili jsme.
- V Cincinnati? - Ten rok jsi nehrál.
Dobře, budu ti to muset věřit.
Tak asi ahoj zítra.
Neměla jsi hrát rošádu.
V té hře s Beltikem.
Musela jsem zachránit věž.
Vím, že jsi mohla ztratit výhodu.
To si nemyslím.
Mohl vzít pěšce mimochodem. Nemohla bys to vrátit.
- Počkej. - Nemůžu. Jdu dohrát odročenou hru.
Ověř si to a promysli.
Tvůj problém je tvůj dámský jezdec.
Nechci si to ověřovat a promýšlet.
Beltik mě mohl porazit.
Ale neporazil.
Ano, ale mohl.
A co hůř, já to neviděla.
Benny Watts si jen přečte o hráči, kterého vůbec nezná,
ale všimne si toho.
Byla jsem hrdá, že jsem našla chybu v Morphyho hře, a teď ji našli v mé.
Přestaň přemítat, co se kdysi bývalo mohlo stát,
a vyspi se.
Jsem tak blbá!
Pěšec na S4, že?
Ano.
Bála jsem se, že to vidí.
Že slyší, jak mi tluče srdce a panikařím.
Pořád se z toho mohl dostat.
Ale on tu figurku vzal, přesně jak jsem plánovala.
Šla jsem do té partie neporažená.
Benny měl dvě remízy, takže remíza by titul přihrála mně.
Chtěla jsem vyhrát.
Ukázat jeho slabiny a to,
že ho můžu porazit, i když hraju jinak, než podle něj mám.
Pak mi vzal středového pěšce, toho chráněného,
který většinu hry držel jeho dámu v rohu.
Nechápu.
Vynutil si výměnu královen.
Neuvěřitelné.
A pak mi došlo, co to znamená.
Bez toho pěšce mi hrozil mat věží a střelcem,
kvůli střelci na dámině diagonále.
Mohla jsem chránit ustupujícího jezdce jednou z věží, ale jen dočasně,
protože ten jeho zasraný jezdec by blokoval ústup mého krále.
Přišlo mi to čím dál beznadějnější. Přistihl mě naprosto nepřipravenou.
Bylo to brutální.
Jako to, co já dělávám ostatním.
To, co udělal Morphy a co jsem přehlédla. Zabývala jsem se dvojpěšci.
Zabývala ses výhrou.
Co jsi udělala?
Potřebovala jsem protiútok.
Tah, který by ho zastavil, ale takový nebyl.
Po půlhodině studia mi došlo,
že Bennyho tah byl ještě rozumnější, než se zdálo.
Možná bych se z toho dostala, kdyby útok uspěchal, ale…
byl opatrný.
Musela jsem ustoupit, ale útočil dál.
Chtělo se mi křičet.
Teď se vzdáš.
Těžká hra.
Výhru si rozdělíte.
Budete spolušampioni.
Dostaneš trofej, i když menší.
Stává se to pořád.
Ptala jsem se.
- Titul z Open se sdílí často. - Neviděla jsem, co chystá.
Nemůžeš vidět vždycky všechno.
To nikdo.
Ty o šachu nic nevíš.
Vím, jaké to je prohrát.
Jo, to je fakt.
A ty teď už taky.
Harmonová!
Mrzí mě to.
Co?
Vím, žes ho chtěla porazit.
Zkusíš to příště.
To je jedno.
Pozdravuj ode mě Rogera.
Beth.
Překlad titulků: Růžena Svobodová