EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Mamma!
Oj, oj.
Välkommen.
Jag bad om ett trevligt rum.
Och det fick jag, minsann.
-Jag heter Beth. -Harmon, Kentuckymästaren. Trevligt.
Det spelas två partier per dag och betänketiden är 120/40.
Ni har två timmar på er att göra 40 drag.
-Välkommen till Cincinnati. -Tack.
Och tornet når sjunde raden.
Och det…
…är klart irriterande.
Killen tar en titt på brädet och hostar upp 20 dollar.
-Caro-Kann, klart trist. -Vad är det för fel på Caro-Kann?
Det är bara bönder utan hopp.
Jag ska visa er. Här har vi Caro-Kann.
Jag tar springaren.
Du är…
…hon från Kentucky som slog Harry Beltik?
Tas springaren har han dubbelbonde.
Än sen? Som sagt, det är bara bönder…
…utan hopp.
Jag ska visa hur svart vinner.
Kolla.
Vad gör vit här?
-Drottning tar bonde. -Drottning tar bonde.
Torn till kungens åtta. Schack. Drottningen faller.
-Det är Mieses-Reshevsky. På 30-talet. -Mycket bra. Margate, 1935.
-Vit spelade torn till drottningens etta. -Vad mer kan han göra?
Jag måste gå.
Vet ni vad?
Reshevsky spelade så där…
…när han var i din ålder, flicka lilla.
Eller ännu yngre.
Ska du spela?
Vadå, här?
Nä…nej.
Jag tittade förbi för att träffa gamla vänner.
Och att spela för många turneringar…
Det kan bara skada mig, är du med?
Lycka till.
-Hej. -Hej.
-Beth Harmon. Var spelar jag? -Bord 15, det är där borta.
-Tack. -Var så god.
-Beth Harmon. -Fan.
Hallå!
-Harmon? -Vad gör ni här?
Förlorar, mest.
Vi är med i universitetslaget nu.
Å. Synd att vi inte får spela.
Det tycker inte vi. Du krossar alla du möter.
-Jag vill inte förlora mer. -Helt sant.
-Ursäkta? -Förlåt.
Vad gör du?
Spelar om mina partier.
Varför gör du det?
Söker svagheter i mitt spel.
Jaha.
Och?
Jag har inga.
Duktig flicka.
Det är mer spännande än jag trodde.
-Såg du hela partiet? -Självklart.
Beth.
När hans torn tog bonden…jag trodde att det var det. Jag borde ha vetat bättre.
Ja, det borde du.
Elizabeth…ska du inte presentera mig för dina vänner?
Förlåt. Matt, Mike: Det här är min mamma.
-Mike, trevligt att ses. -Och jag är Matt.
-Trevligt. -Trevligt att ses.
Jag vet inte hur ni unga känner, men jag är svulten.
De har en restaurang i lobbyn.
-Kan ni visa vägen? -Visst.
Jag kan inte bestämma mig för vem som är stiligast.
-Jag skulle vilja spela i US Open. -Du kan vinna.
Skulle det leda till spel utomlands? I Europa, alltså?
Varför inte? Hör de om dig kan de bjuda in dig.
-Får de höra om mig om jag vinner Open? -Absolut!
Benny Watts spelar ofta i Europa numera.
-Hur är prispengarna? -Rätt bra, tror jag.
-Och vad innebär det? -Mer än i Staterna.
Ryssland, då?
Ryssen är rena döden, de slukar amerikaner.
Vi har nog inte haft en chans där på 20 år.
Det är som balett. De avlönar schackspelare.
Vi ska nog gå, vi vill ju inte bli sena. Det är nu det gäller stålar.
500 dollar, närmare bestämt.
Där är Rudolph. Han är en mästare.
Beth kan inte vara glad åt att tvingas in i ett slutspel
med ett torn, en springare och tre bönder.
Det är så invecklat.
Oj då.
Det var schack.
Och det var matt.
Vi har 12 dollar till vår festmiddag i kväll och två till frukost i morgon.
Då landar våra utgifter så här långt på 172,30 dollar.
Då har vi drygt 300 dollar kvar.
Beth…
Jo, jag tänkte…
…att jag kanske kan få tio procent som din agent?
Jag tycker att vi säger 15 %.
Och det blir 49 dollar och 54 cent.
Methuen sa att du var enastående i matte.
"Skolflicka slår stormästare i Pittsburgh.
Åskådarna fascinerades av hennes ungdomligt vakna strategi.
Hon uppvisar en säkerhet som hos en dubbelt så gammal spelare."
Du är rikskändis, raring.
Hon har dessvärre fått ett återfall. Doktorn ordinerar några dagars vila till.
Hon är nog bättre till måndag.
En av de värsta förkylningar jag sett, stackars liten.
Vi blir sena.
Ja.
Mycket vätska.
-Tackar. -Var så god.
Det är en turnering i Houston i julhelgen, den börjar den 26:e.
Det är visst smidigt att resa på juldagen
eftersom de flesta är hemma och äter julmat.
Jag såg den också.
Vi bör kunna flyga till Houston och få en härlig vintersemester i solen.
Göra flickiga saker.
De lär ha ett underbart skönhets-spa på hotellet.
Ja, mor.
Hon har feber, drygt 38 grader. Det måste vara influensan.
Hon är tillbaka först efter lovet.
Du kallas "ett underbarn".
Jag måste kanske föra klippbok.
Hur är maten?
Det här kan vara min bästa jul nånsin.
Gott.
-Är det en Martini? -Gibson.
Jag anser löken lite mer raffinerad än oliven.
SOVJETISKA SCHACKMÄSTERSKAPET VASILIJ BORGOV VINNER IGEN
Jag borde nog lära mig ryska.
Lär de ut det på Fairfield?
Jag får ta en kvällskurs på junior college.
Där är alla äldre än du.
Och med "alla" menar jag pojkar.
Du sägs vara nåt extra.
Såja, lillan, visa den för oss.
Kan du berätta för Lifes läsare hur det känns? Att vara flicka bland alla män?
-Det gör mig inget. -Avskräcker det inte?
När jag var flicka fick jag inte vara tävlingsinriktad. Jag lekte med dockor.
-Schack är inte alltid tävlan. -Men du söker vinst.
Jo, men schack kan också vara…
Vadå?
Vackert.
-Du är föräldralös. -Jo, jag vet.
Ja, så klart. Jag undrar bara hur du lärde dig att spela.
Mr Shaibel lärde mig.
Han var fastighetsskötare på Methuen.
-En fastighetsskötare lärde dig? -När jag var åtta.
Det måste ha varit en hjälp att hantera livet på en så deprimerande plats.
-Du måste ha varit väldigt ensam. -Jag trivs bra ensam.
Tror du att du såg kungen som en faderssymbol och drottningen som en moder?
En som anfaller, en som skyddar?
De är bara pjäser. Och det var brädet jag såg först.
-Brädet? -Ja.
Det är en hel värld av bara 64 rutor.
Jag känner mig…trygg i den.
Jag kan kontrollera den, dominera den.
Och den är förutsägbar.
Såras jag är det bara mitt fel.
Intressant.
Säg mig, Elizabeth:
Har du hört talas om apofeni?
Nej, vad är det?
Det är att hitta mönster eller innebörd där andra inte gör det.
Ibland kan personer i det här tillståndet anse att de fått visioner, känna extas.
Ibland ser folk mönster eller innebörder där det inte finns några.
-Vad har det med mig att göra? -Kreativitet och psykos följs ofta åt.
Eller geni och galenskap, för den delen.
-Tror ni att jag är galen? -Nej, jag…
Nu får det räcka.
Beth har läxor att sköta. Hon är trots allt en ung dam i skolan.
-Som alla barn i hennes ålder. -Naturligtvis.
-Det var en ära att få träffas. -Tack.
Jo…
…du kan ju pröva bridge.
-Många schackspelare gillar det. -Då går vi.
"För somliga är schack ett tidsfördriv.
För andra ett tvång, till och med ett beroende.
Av och till dyker det upp en som är född att spela det.
Av och till häpnar vi inför en liten pojkes brådmogenhet
i vad som kan vara världens svåraste spel.
Men tänk om pojken varit flicka?
En ung flicka som inte ler med bruna ögon, rött hår och mörkblå klänning?"
Vi bildade schackklubb.
"In i den mansdominerade schackturneringsvärlden
strosar en tonårsflicka med klar, intensiv blick
från Fairfield High School i Lexington, Kentucky.
Hon är tystlåten, väluppfostrad, och ute efter blod.
Beth Harmon"…
Var var jag?
-Nu blev det rena grekiskan. -Ingen fara, jag har hört nog.
Jag fattar inte varför min kropp ska sabotera min hjärna
när min hjärna är fullt kapabel att sabotera sig själv.
-Det är mest om att jag är flicka. -Det är du ju.
Det borde inte vara så viktigt. De tryckte inte hälften av det jag sa.
De skrev inte om mr Shaibel.
Och inget om hur jag spelar siciliansk öppning.
Beth, raring, du blir en kändis.
Ja. För att jag är flicka.
Kan det vara drickandet som gör dig sjuk?
Snälla. Jag har flirtat med alkohol i mest hela mitt liv.
Jag tycker att det är hög tid att fullborda förhållandet.
För moderskapet.
Beth?
Vi ska ha fest. Fredag kväll, hos mig. De andra i Apple Pi bad mig att bjuda in dig.
-Fredag kväll? -19,30.
Kan du?
Det har verkligen skrivits mycket om dig.
Av alla ställen du varit på, var trivdes du bäst?
Houston var fint.
Men nu när min rating är på 1 800 hoppas jag få komma till Las Vegas
och spela US Open om en månad.
Pojkarna, då?
Är de snygga? Dejtar du nån av dem?
-Det finns inte tid till sånt. -Men om du hade tid?
Är det nån som du skulle vilja…
…"byta torn med", eller så?
Jag gör ofta tornbyten, men det är inte…
Det tror jag säkert.
Tack, Dora.
-Vem vill ha en cupcake? -Ja, tack.
Jag älskar den här låten, höj.
Jag går på toa.
Harmon?
Townes.
Det är ju du.
Kära nån! Du ser…
Oj!
Tack.
Var så god.
Jag tänkte att vi kunde råka ses när jag såg ditt namn i listan.
-Du stod inte med. -Nej, jag skriver för Chess Review.
Jag hoppades ju se dig här förra året.
Ja, jag betalade startavgiften, men mor blev sjuk och jag ville inte åka själv.
-Mår hon bra? -Finemang.
Jag borde ha åkt, men tänkte att Open inte är lika viktigt som USA-mästerskapet.
Nej, det är det ju inte.
Men jag är glad att du kom.
Det är nog bra att spela fler turneringar än de jag valt för pengarna.
-Du verkar tjäna en massa. -Ja, jag gör väl det.
Men du kan bli en spelare i världsklass, ett riktigt proffs.
-Jag har börjat en kvällskurs i ryska. -Smart.
-Vill inte hamna på en platå. -Nej. Platåer är genomhemska.
Och du är ju för gammal för att kallas "underbarn".
Jag borde skriva om dig.
-Jag var på omslaget förra månaden. -Sant.
Jag blandade väl ihop det med omslaget på Life.
-Jag skriver i Herald-Leader också. -I Lexington?
En halvsida i söndagsnumret?
-Inte en så stor grej som Life, men… -Visst.
-Om du vill. -Jag har en kamera på rummet.
På ditt rum?
Schackbräden också. Vi kan spela?
Visst.
Då går vi.
Du kan väl sitta vid fönstret?
-Kan jag…? -Ja, släng undan dem.
-Jag var inte beredd. -Du är jättefin.
Flytta åt vänster.
Så där.
Säg…
…"spanskt parti".
Du kan sitta vid brädet.
Såja. Du har visst varit med förut.
-Ska jag spela? -Visst. Svarts drag.
Vänta, lugn.
Ja, det där är mer min takt.
Du har vuxit upp, Harmon.
Du har till och med blivit snygg.
-Jag har inte ens hört ditt förnamn. -Alla säger "Townes".
Det är kanske därför jag säger Harmon och inte Elizabeth.
"Beth".
"Harmon" är bra.
Å, hej.
-Roger. -Jag stör väl inte?
Ingen fara, vi bara…
-Beth Harmon, det här är Roger Dione. -Harmon? Schack-underbarnet.
-Jag har hört mycket om er. -Skulle du inte spela baccarat?
Jag förlorade bara, så nu läser jag vid poolen.
Fortsätt, ni. Jag ska strax gå.
-Vi tar ett parti. -Okej.
Tack.
Jaha.
Då ska vi se.
-Trevligt att ses, Beth. -Detsamma.
Middag nio.
Glöm inte.
Var har du varit, raring? Du har varit borta i flera timmar.
Spelat schack.
Övat.
-Var det allt? -Ja. Det var allt.
Kan du räcka mig en öl, är du snäll?
Du har väl aldrig smakat öl?
Här.
Vänta, stopp. Inte så fort!
Kan jag få en till?
Du borde inte.
Jaja.
Men ta en till mig också.
Släpp tvättlinans tristess, men lyssna till Jinx först.
När ni köper torktumlare, köp då den bästa: En gastumlare.
Era mest ömtåliga tyger är trygga i en gastumlare.
Ser ni? En varsam ström av varm luft sänder bort fukten ur kläderna.
Första partiet var mot nån från Oklahoma.
Det var snart över.
Aj.
Sen en kille från San Francisco.
Jag körde en Marshall.
Offrade min drottning, som Paul Morphy gjorde en gång.
Ett till.
Och…
Vad hette han, den du berättade om? Bobby nånting?
-Benny Watts. -Ja, han.
Inga förluster, en remi.
Avböjd damgambit är klart respekterad.
Jag har sett honom här och var. Alltid omgiven av folk.
-Så klart, han är ju amerikansk mästare. -Han är Benny Watts.
En del anser honom den mest begåvade amerikanen sen Morphy.
Jag läste om ett parti i Köpenhamn, remi mot Najdorf.
Det var 1948, så Benny var åtta år gammal.
På en bild var han 13 framför en massa sjömän.
Han mötte hela laget i Annapolis utan förlust.
Låter som nån jag känner.
När jag var nio spelade jag med mr Shaibel.
I alla fall. Jag är inte rädd för honom.
Det finns nog ingen du är rädd för.
En spelare skrämmer mig.
Vem?
Ryssen.
Borgov.
Det är ett mycket mer dynamiskt parti än Caro.
Det är inte avböjd damgambit gentemot slaviskt parti.
Du är Beth Harmon.
Ja.
Jag såg artikeln i Life.
Partiet de tog med var vackert. Det mot Beltik.
Tack.
-Jag heter Benny Watts. -Jag vet.
Vi sågs för några år sen i Cincinnati. Träffades inte, men talade.
-Cincinnati? -Du spelade inte det året.
Okej. Jag får väl tro dig.
Vi ses väl i morgon.
Rockaden var onödig.
I partiet med Beltik.
Jag behövde få ut tornet.
Men du kunde ha tappat ditt övertag.
Det tror jag inte.
Han spelar en passant. Det går inte att möta.
-Vänta lite. -Nej, jag har ett uppskjutet parti.
Ställ upp det, tänk igenom det. Problemet är din drottnings springare.
Jag vill inte ställa upp och tänka igenom det.
-Beltik kunde ha slagit mig. -Men det gjorde han inte.
Men han kunde ha gjort det. Det värsta är att jag inte ens såg det.
Men Bennny Watts läser om en spelare han inte vet nånting om, och han ser det.
Jag var så stolt när jag såg ett fel i ett Morphy-parti. Nu hände det mig.
Släpp vad som hade kunnat hända förut och se till att sova.
Så dum!
Bonde till löpare fyra, va?
Ja.
Jag trodde att han såg min plan.
Att han hörde mina hjärtslag och kände min panik.
Att han skulle glida undan.
Men han tog pjäsen precis som jag hade planerat.
Jag var obesegrad.
Benny hade två remi, så remi skulle ge mig titeln.
Jag ville vinna. Jag ville slå på hans svagheter.
Visa piratjäveln att jag kunde ta honom utan att spela som han trott.
Men så tog han min skyddade centerbonde,
den som hållit hans drottning på plats så länge.
Jag förstår inte.
Han tvingade fram ett drottningbyte.
Kunde inte tro det.
Sen såg jag vad det innebar.
Jag stod öppen för matt med torn och springare,
för springaren hade öppen diagonal.
Jag kunde skydda min retirerande springare med ett torn, men inte varaktigt.
Hans oskyldiga jävla torn skulle blockera min kungs flykt.
Ju mer jag studerade brädet, desto värre blev det. Och helt oväntat.
Helt brutalt.
Sånt jag gjort mot andra.
Sånt Morphy gjorde, och det missade jag. Jag tänkte på dubbelbönder.
Du tänkte på att vinna.
Vad gjorde du?
Jag behövde en motattack. Ett drag som fick stopp på honom, men det fanns inga.
Jag studerade brädet i en halvtimme och såg att hans drag var bättre än jag trott.
Jag tänkte att jag kanske kunde byta mig ur det, men…
…han var försiktig.
Jag måste retirera, men han fortsatte.
Jag ville skrika.
Nu ger du dig.
Tufft parti.
Ni delar på prispengarna.
Båda blir mästare.
Du får en pokal.
Om än en något mindre.
Det händer ofta, jag har frågat runt.
-Öppna mästerskapet delas ofta. -Jag såg inte hans plan.
Du kan inte glänsa hela tiden.
Det kan ingen.
Du vet inget om schack.
-Jag vet hur förluster känns. -Ja, säkert.
Nu gör du det också.
Harmon!
Beklagar.
Varför?
Jag vet hur gärna du ville slå Benny. Det kommer en ny chans.
Det spelar ingen roll.
Hälsa Roger.
Beth.
Undertexter: Henrik Brandendorff