Ne treba se bojati mraka.
Zapravo se ne treba ničega bojati.
Nigdje.
Najjači je onaj tko se ne boji biti sam.
Treba se čuvati drugih ljudi.
Oni će ti govoriti što činiti i kako se osjećati.
Nećeš ni trepnuti…
a trošit ćeš život u potrazi za nečime
što su ti drugi rekli da tražiš.
Jednog ćeš dana ostati sama.
Moraš se znati brinuti za sebe.
ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Halo.
Beth Harmon?
Ja sam.
Ovdje Harry Beltik s državnog turnira u Kentuckyju.
Sjećam se.
Čujem da si izgubila od Borgova.
Žao mi je.
Hvala.
Igrala si bijelim?
-Crnim. -Bolje je tako.
Kad si već izgubila.
Valjda.
Što si igrala?
-Zatvorenu sicilijansku. -Rossolimo?
-Dopustila sam mu. -Nisi trebala.
U Lexingtonu sam preko ljeta pa sam mislio…
Što?
Želiš li da te podučim?
Znam, bolja si od mene.
Ali trebaš pomoć kaniš li igrati s Rusima.
Gdje si?
Na putu za hotel Phoenix.
Selim se u stan u četvrtak. Mogu tada navratiti.
Navrati odmah.
Oprostite, gospođice.
Gdje je djevojčica koja me zgazila prije pet godina?
Izgleda da je odrasla.
A. L. Deinkopf, Strategije za sredinu igre.
Pročitala sam je.
J. R. Capablanca, Moja šahovska karijera.
I tu.
Zbirka Alekhineovih partija od 1938. do 1945. godine.
Pročitala.
A Meyera?
Znam, pročitala si.
Nisam.
Ali imam ga gore.
-Neke će ti biti nove. -Capablanca je igrao intuitivno.
Vodio se svojim talentom, a imao ga je mnogo.
Dok su Bogoljubov i Grünfeld učili napamet.
Znam što misliš o njima.
Čitao sam u Pregledu šaha.
A i slika je lijepa.
Vidim igrače nakon partija na turnirima.
Sjede i proučavaju varijante otvaranja
ili strategije za sredinu igre i završnicu.
-Kao da mogu nešto promijeniti. -Ti ne proučavaš?
Analiziram partije.
Stvarne, a ne hipotetske situacije.
-I improviziram. -Kao Capablanca.
-On bi pobijedio Borgova. -Ne uvijek.
Kad god bi to bilo važno.
-Sigurno misliš da sam tašta. -Igramo šah.
Svi smo tašti.
Odigrao sam tvoju partiju s Wattsom desetak puta.
Zašto?
-Prošla je cijela vječnost. -Nije baš.
-Sad igram drukčije. -U jednu ruku.
Tvrdoglava si i razljutiš se. Tada vidiš samo što ti je pred nosom.
Ljutnja mi raščisti misli.
Ljutnja je moćan začin.
Zrno ti budi, a previše otupi osjetila.
Tko ti je to rekao?
Moja učiteljica, gđa Grecco.
Stojim pri svome. Moraš ostati otvorena.
Ne smiješ zapeti za jedno, npr. ovo s kraljem, skakačem i pješakom.
Gle.
-Skakačev je pješak vezan. -Pa što?
Ne pomakneš li kralja sad, zaglavit ćeš poslije.
-Vidim, ali… -Pogledaj pješake na daminoj strani.
-Može učiniti ovo. -Pokušaj.
Vidiš?
Dobar slijed.
Alekhineov.
-Govorim ti da je to potez iz knjige. -Jasno mi je.
Možemo jesti.
Ni ti nisi isti kao prije pet godina.
-Zbilja? -Nisi.
Samo ne znam što je drukčije.
Postao sam mudriji?
Nije to.
Popravio sam zube.
-Da, to je drukčije. -Da.
Zubi, dakle. Izluđivalo me.
Potrošio sam školarinu na to.
Roditelji su mi poludjeli.
Vrijedilo je.
Idem sad.
Ostavit ću ti ploču.
Ovo ću uzeti.
Vratit ću se ujutro s još knjiga.
Sranje.
O, Bože.
Ne.
-Sramežljiva sam. -U čemu je problem?
Teško mi je pokazati vam simptome sad jer…
dođu pa prođu.
Dođu pa prođu?
Da, baš nezgodno.
Uvijek je isto kad odem k liječniku.
Kad dođem, simptomi odu.
Kad odem, oni dođu.
-Kakvu si završnicu htjela igrati? -To je bila završnica.
Što si planirala?
Pobijediti te?
-Ne znam što mi je bio plan. -Još improviziraš.
Zgazila sam te pet puta.
Ja sam majstor
i nikad nisam igrao bolje.
Kako skromno.
-U Parizu te čeka sasvim druga priča. -Mogu poraziti Borgova uz malo vježbe.
Možeš poraziti Borgova uz još mnogo vježbe.
Mnogo godina vježbe.
Nije on bivši državni prvak poput mene. On je svjetski prvak.
Bio je bolji od nas kad je bio dječak.
Znaš li uopće njegov put?
-Ne znam. -Što…
Pročitaj.
Pogledaj partije iz Lenjingrada 1962. i završnice topom protiv pješaka.
Prouči partije s Luchencom i Spasskyjem.
Možda nešto naučiš.
Ne, ovuda.
MOJ ŽIVOT U ŠAHU
U redu.
„Prouči partije s Luchencom i Spasskyjem.
Možda nešto naučiš.“ Jebote.
„Ja sam majstor.“
Užasno.
Ljeto dolazi.
Nije li radio malo preglasan?
Ma daj.
Smanjit ću ga poslije.
Volim ovu pjesmu.
Dolaziš?
U svakoj borbi želite da prvi udarac bude i posljednji.
I želite da ga zadajete vi.
Malo je toga psihički brutalno kao šah.
Napadači mogu požaliti svoje poteze,
ali mnogo je gore zauvijek žaliti
za prilikom koju ste propustili.
Nije sve u napadu.
Ponekad je bolje povući figuru.
Ovo je partija Smyslova i Botvinnika.
Kao što vidiš, Botvinnik je trebao uzeti pješaka damom.
Sigurno je bio umoran
ili ga je netko drogirao.
To mi je oduvijek zanimljivo.
Znam da sam dobar igrač, ali sad se natječem s duplo mlađima.
Ne znam koliko ću još pobjeđivati.
Samo se s vremenom ne mogu boriti.
Sutra napuštam hotel.
Useljavam se u stan.
Igraj pješakom na e5.
Meni za dušu.
-Neobičan potez. -Da.
Smislio ga je igrač Mikėnas.
Je li daleko?
Stan.
Cesta New Circle.
Neću navraćati često.
Nije toliko daleko.
Nije, ali imam nastavu i trebao bih se honorarno zaposliti.
Možeš živjeti ovdje.
Mislim… besplatno.
Zbilja?
Da.
Zbilja.
Oprosti…
Ne.
Nisam bila spremna.
Sad jesam.
Sad ili nikad.
Onda…
da ostanem ili da idem u hotel?
Kako želiš.
U redu.
Laku noć.
Beth?
Beth Harmon?
Margaret Neil.
Sad Margaret Johnson.
Iz srednje.
Margaret.
Sjećam se. Bok.
Mike i ja vjenčali smo se odmah poslije mature.
Čestitam.
Ubrzo smo dobili ovog anđela.
Kako se zove?
Jean, po Mikeovoj baki.
Čitala sam o tebi.
O šahu i putovanjima.
-Sigurno je uzbudljivo. -Jest.
Zabavno je biti sa svim tim dečkima.
Zanimalo te kakvi su dečki, izlazim li s nekime.
Kad smo bile kod tebe s ostalim članicama Pi-sma.
O, Bože!
To kao da je bilo…
prije milijun godina.
Moram se vratiti obavezama prije negoli ona postane…
jako nervozna i prođe mi, kako mi to kažemo, baba s kolačima.
Bilo mi je drago.
I meni.
Život se ne vrti samo oko šaha.
Philidor je jedan od mojih heroja.
Francuski glazbenik koji je igrao s povezom na očima u Parizu i Londonu.
Diderot mu je napisao pismo.
Čula si za Diderota?
-Francuska revolucija? -Skoro.
Philidor je izvodio s tim povezom i forsirao mozak
ili što god su mislili da rade u 18. stoljeću. Uglavnom…
Diderot mu je pisao i rekao mu nešto u smislu:
„Blesavo je riskirati ludilo zbog taštine.“
Ponekad razmišljam o tome
kad previše analiziram ploču.
Vidio sam te na naslovnici Pregleda šaha
kao i Townesove slike iz Vegasa
za leksingtonške novine.
Prelijepe su.
-Mislio sam da ste vas dvoje… -Nismo.
Iskreno…
Čekao sam da se vratiš.
-Zbog tebe sam popravio zube. -Nije li Koltanowski
uvijek igrao s povezom?
On nije poludio.
Ne, on nije.
Morphy je poludio. Kao i Steinitz.
Morphy je mislio da mu ljudi kradu cipele.
Možda je mislio da su cipele lovci.
Možda.
Beth?
Odigrajmo partiju.
Može.
Dvije kutije Chesterfielda.
I ovo.
Sigurno ga ne bi radije ukrala?
Ići ćeš?
Na taj turnir?
Hoću.
Sretno.
U redu je.
Za onaj prvi put.
To ne djeluje dobro. Skakač ti je izložen.
Ne vidiš. Potez je jači nego što izgleda.
Gledaj.
Skakač uzima,
a pješak ide naprijed.
Da je ostao, lovac bi bio siguran.
Kad ga pomakne…
drugi pješak pada.
-A drugi lovac? -Pomakne pješaka, zamijeni lovca i šah je.
Zar ne vidiš?
Ne. Nisam toliko brz.
Da barem jesi.
Nisam toliko oštrouman.
MOŽE LI WATTS OBRANITI TITULU PRVAKA SAD-A?
Hej.
Doručak je skoro na stolu.
Naučio sam te svemu što znam.
Što, priznajem, nije mnogo.
Moram početi učiti.
Kanim biti inženjer, a ne šahist lutalica.
Kamo ćeš?
Selim se u onaj stan.
Bliže je sveučilištu.
-Ostavit ću ti… -Griješiš.
Naučio si me mnogočemu.
Sretna sam što si zvao.
Sretan sam što sam bio uz tebe.
Nakon gubitka mame.
Učinio si još više.
Pomogao si mi.
I ti si pomogla meni.
Da shvatim nešto.
Što?
Da ne volim šah.
Ne, u redu je.
Ne volim ga toliko kao nekad.
Nisam opsjednut njime kao oni koji žele osvojiti sve.
Kao ti.
Ostavit ću ti…
ovo.
Veoma ste slični.
P. MORPHY ZLATNO DOBA ŠAHA
Zbilja?
Morphy je bio odvjetnik u New Orleansu.
Promotri njegove partije
i stil igre.
Žrtvovao je skakače i lovce kao da ih ima na bacanje
pa bi tako brzo napao kralja da bi šokirao protivnike.
Šteta što Morphy i Capablanca nisu bili suvremenici
da se obračunaju.
Šteta što je Morphyja obuzela paranoja pa je umro.
Probdio bi noći prije partija u Parizu.
Pio bi u kafićima i razgovarao sa strancima.
Zatim bi idućeg dana igrao kao zvijer.
Pristojan i uglađen pomjerao bi figure
svojim sitnim, ženskim prstima.
Gazio je sve europske majstore pred sobom.
Zvali su ga…
Ponos i jad šaha.
Umirovio se s 22 godine.
-Misliš da ću ja biti takva? -Ti već jesi takva.
Možda si…
oduvijek takva.
Oprezno, Beth.
PRVENSTVO SAD-A U OHIU 1967. GODINE
PRVENSTVO SAD-A NACIONALNI TURNIR U ŠAHU
Pa zdravo, Beth.
Pa zdravo, Benny.
Čitao sam o partiji s Borgovom. Sigurno ti je bilo užasno.
-Osjećala sam se kao budala. -Znam taj osjećaj.
Bespomoćnost.
Partija teče, ali…
nema žara.
S kim igraš prvu?
S Manfredijem.
Brzo ćeš ti to.
Igrači s najvišim rejtingom u cijeloj jebenoj zemlji,
a igramo na nekom osrednjem sveučilištu,
na jeftinim, plastičnim pločama s jeftinim, plastičnim figurama.
Da je turnir u golfu ili tenisu, posvuda bi bili novinari, a ne ovi…
likovi.
Da samo vidiš dvorane u SSSR-u.
Namjeravam ih vidjeti.
-Moraš prvo pobijediti mene. -I to namjeravam.
PRVI DAN
DRUGI DAN
OTVARANJA I TAKTIKE
TREĆI DAN
CRNI: WATTS BIJELI: HARMON
Većinom igrači drže samopouzdanje pod kočnicom.
Ne smiješ oklijevati. Moraš igrati s punim samopouzdanjem.
Odmah vidim tko to ima, a tko ne po načinu na koji pomaknu prvu figuru.
Što biste preporučili mladima koji žele krenuti vašim stopama?
Svoju knjigu.
Naravno.
Neka prođu sve partije i budu u formi.
Mnogi ljudi šahiste zamišljaju poput tebe.
Harmonice!
Čekaj.
Vidim pronašao si novinara.
Vrlo smiješno.
Što si učinila onom jadniku u trećem krugu?
Izgledao je uništeno.
Na kojeg točno jadnika misliš?
Touché.
Imamo druženja u studentskom centru. Nekolicina nas.
Pijemo pivo i igramo brzi šah. Dođi i ti.
Ne, hvala. Moram učiti.
Idem u sobu čitati tvoju knjigu.
Da budem u formi.
Znaš da nam je sutra slobodan dan?
Mogu li te pitati nešto?
Ako ti odgovor neće dati prednost.
Stvarno?
Toliku imaš tremu?
-Je li to pitanje? -Ne! Što je s nožem?
Kako misliš?
Zašto ga nosiš posvuda?
Za zaštitu.
-Od čega? -Od bilo čega.
Marljivo uči.
Beth!
Beth Harmon, ovo su Danny Weiss i Dave Friedman.
Drago mi je.
Upoznali smo se. Pobijedila si me neki dan.
I mene. Gadan poraz.
-Žao mi je. -Zašto?
Kad sam obrisao suze, ponovno sam odigrao partiju.
Naučio sam mnogo. Hvala ti.
-Nema na čemu. -Beth, pogledaj ovo.
Bijeli igra.
Što bi učinila?
-Tipična sredina igre Ruy Lopez varijante. -Znamo. Što bi igrala?
-Vidiš? -Možda imaš pravo.
Znam da imam pravo, a Beth ima isto viđenje kao ja.
Potez je pješakom preslab.
-Pali samo ako Crni odigra lovcem. -Tako je.
-Bok, dečki. -Čekaj.
Jesi li za brzi šah?
Skittles šah? Brzopotezni?
Ili bughouse šah?
Ne, popit ću kavu, a onda se vraćam učenju.
Weiss će ti donijeti kavu, je li tako?
Da.
Šećera? Mlijeka?
Oboje.
-Hvala. -Meni sok od jabuke.
Ali ne u onoj glupoj plastičnoj čaši,
-nego u staklenoj. -Može.
Sjedni, molim te.
Dobro.
Jedna partija.
-Jasno? -Dobro.
U redu.
A da uložimo…
pet dolara?
-Nisam još ni kavu popila. -Stiže ti kava.
-Izvoli. -Hvala.
Popij gutljaj i pokrećem sat.
Samo daj.
Još jedna?
Ili ti ili ja.
-Zastrašuješ me? -Pobijedit ću te i bez toga.
Čuj, oprosti zbog onoga jučer. Nisam te htio opljačkati.
-Nisi? -Daj, Beth.
Najbolja si na turniru.
Promatrao sam tvoje partije.
Napadaš kao Alekhine.
Dobro si se branio jučer.
Brzi se šah ne računa.
Tu sam bolji od tebe. Stalno igram u New Yorku.
-Pobijedio si me u Las Vegasu. -Davno.
Zaokupili su te udvojeni pješaci. Ne mogu se više tako izvući.
Ponavljaš li partije u glavi?
Mislim, kad si sam. Igraš li ih ispočetka?
Tko ne igra?
-Čudi me što si dozvolila razmjenu dama. -I mene je zateklo.
Trideset poteza, čovječe.
Tako mnogo?
Očito možeš i više popiti.
Cijenim kako ovo podnosiš.
-Iznutra gorim od bijesa. -Ne vidi se.
Glupi potez lovcem.
-Nije ti trebao. -Što ćeš s Borgovom?
Ne znam.
Nemam ni putovnicu, a ni prikladnu odjeću. Navodno je tada hladno u Parizu.
Ne govorim o Parizu, nego o Moskvi.
Nemate poštu u Kentuckyju?
Što je u Moskvi?
Pozivni turnir.
Pozivaju prvaka SAD-a. Nisi to znala?
-Da, gospođo? -Još dva, molim.
Ne, hvala. Još pijem prvo.
Ja ću popiti oba.
Polako.
Kako ću do Moskve odlučim li ići?
Kad sam ja išao,
Federacija mi je platila kartu, a onda je skupina iz crkve pokrila ostalo.
Jesi li išao sam?
-S Weissom. -S Weissom?
Bilo bi teško ići sam u Rusiju.
-Izvolite. -Hvala.
Uvijek ovoliko piješ?
Ponekad i više.
Tko će još igrati u Moskvi?
Četiri najbolja Rusa i još četiri stranca.
Nastaviš li ovako, istrošit ćeš se dok napuniš 21 godinu.
Imaš lijepu kosu.
Da, baš.
A Moskva?
Četiri su Rusa previše.
Ubitačni su.
Ali ti si jedina Amerikanka koja bi ih mogla poraziti.
Borgov me rasturio u Meksiku.
Kad ideš u Pariz?
Za pet tjedana.
Treba ti dobar trener.
Ne Harry Beltik.
Netko…
bolji.
Zreliji.
Tko ti pada na pamet?
Možeš li doći u New York?
Ne znam.
Spavaj kod mene i idi za Pariz odande.
Lijepo od tebe,
ali nisam uopće sigurna da želim ići u Pariz.
A što ćeš raditi?
-Opijati se? -Zašto ne? Zvuči primamljivo.
Beth…
Borgov me ismijao.
-Nisi bila spremna. -Ne znam jesam li sad.
Najbolja si.
Pobijedila si mene.
U redu. Doći ću u New York.
Sjajno.
Krećemo odavde. Ja ću voziti.
-Kad? -Sutra popodne.
Kad se sve ovdje završi.
A seks…
Ništa od toga.
Prijevod titlova: Jelena Rozić