Mörkret är inget att frukta.
Jag skulle faktiskt vilja påstå att det inte finns nåt att frukta. Nånstans.
Den starkaste är den som inte räds att vara ensam.
Det är…andra man måste oroa sig för.
Andra människor som säger vad man ska göra, hur man ska känna.
Innan man vet ordet av ödslar man sin tid på att söka efter nåt
som andra sagt åt en att söka.
Men en dag är man helt ensam.
Så man måste kunna ta hand om sig själv.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hallå?
Beth Harmon?
Ja.
Harry Beltik här, från Kentucky State-turneringen.
Visst, jag minns.
Du förlorade visst mot Borgov.
Jag ville kondolera.
Tack.
Spelade du vitt?
-Svart. -Ja, det är bättre så.
-Alltså, om man nu ska förlora. -Antar det.
Vad spelade du?
-Stängd siciliansk. -Rossolimo?!
-Jag lät mig påverkas. -Det var ett misstag.
Jo, jag är i Lexington över sommaren och tänkte att jag kanske…
Kanske vadå?
Vill du träna? Jag vet, jag vet att du är bättre än vad jag är.
Men ska du möta ryssar behöver du hjälp.
-Var är du? -Jag är på väg till Phoenix Hotel.
Jag får en lägenhet på torsdag, jag kan titta in då.
Du kan väl komma över nu?
Ursäkta, fröken…
Var är ungen som spöade mig för fem år sen?
Hon växte visst upp.
AI Deinkopf: Mittspelsstrategi.
Jag har läst den.
JR Capablanca: Min schackkarriär.
Den också.
Fornaut: Alekhines partier 1938-1945.
Ja.
Meyer: Torn- och bondeslutspel.
Jag vet: Du har läst den.
Nej.
Men jag har den där uppe.
En del av de här lär vara nya för dig.
-Capablanca spelade på känsla. -Och begåvning, som ju var avsevärd.
Men Bogoljubov och Grünfeld memoriserade allt.
Jag vet vad du tycker om dem. Jag läste din artikel i Chess Review.
Snygg omslagsbild, förresten.
Jag ser spelare på turneringar efter avslutat parti
som sitter och studerar öppningsvarianter, mittspelsstrategi, slutspelsteori.
-Som om det hade gjort skillnad. -Studerar du aldrig?
Jag analyserar partier. Vad som hände, inte vad som kunde ha hänt.
-Och kör på känsla. -Som Capablanca.
-Han skulle ta Borgov. -Inte varje parti.
Varje parti som räknas.
-Du tycker att jag är en diva, va? -Det är schack!
Vi är divor allihop.
Jag har spelat om ditt parti med Watts dussinet gånger.
Varför?
-Det är ju antik historia. -Inte så antik.
-Jag är en annan spelare nu. -På somliga sätt.
Du är envis och blir arg. Och då ser du bara vad du har framför ögonen.
Ilska rensar skallen.
Ilska är en kraftig krydda.
En nypa piggar upp. För mycket trubbar av.
Fick du det från en lyckokaka?
Mrs Grecco, min lärare i tvåan.
Men poängen är den att man måste hålla sig öppen.
Låser man sig vid nåt, som "kung-springare-bonde", är det döden.
Kolla.
-Nu är springarbonden fast. -Och?
Så kungen måste flyttas nu eller bli låst senare.
Jag ser det, men…
Och se på damsidans bönder här borta.
-Han kan göra så. -Pröva.
Ser du?
-Det är en bra sekvens. -Från Alekhine.
Jag lärde sekvensen i en bok.
Jag förstår det.
Nu äter vi.
Du är inte heller densamme som för fem år sen.
-Inte? -Nej. Men jag kan inte peka på skillnaden.
-Jag har blivit mer djupsinnig? -Det är inte det.
Och så har jag fixat tänderna.
-Ja. Där har vi det. -Ja.
Det är tänderna. De drev mig till vansinne.
Jag använde skolpengarna.
Föräldrarna är rätt förbannade.
Det var värt det.
Jo, jag ska väl gå.
Jag lämnar brädet här.
Tar mackan.
Jag kommer med fler böcker i morgon.
Fan.
Å, Gud…
Nej.
-Jag är lite blyg. -Jaha, så vad gäller saken?
Jo, det är svårt att visa symptomen just nu, för…
…de kommer och går.
Jaså? De kommer och går?
Ja. Det är väldigt olyckligt.
Det är samma sak med varje läkare.
När jag kommer till en är de borta. Och när jag går kommer de tillbaka.
Berätta, hur såg ditt slutspel ut?
Du såg det just.
Vad hade du planerat?
Att slå dig?
-Jag vet inte. -Precis, du improviserar bara.
Jag slog dig fem gånger.
Jag är mästare och har aldrig spelat bättre.
Så ödmjuk.
-Men jag är inget mot de du möter i Paris. -Jag tar Borgov med lite träning.
Du tar Borgov med mycket mer träning.
Åratals träning.
Borgov är inte före detta Kentuckymästare, han är världsmästare.
Han kunde slå oss båda när han var tio.
-Känner du ens till hans karriär? -Nej.
Men…
Läs!
Läs partierna i Leningrad 1962.
Se hur han spelar tornslutspelen.
Kolla partierna mot Luchenko och Spasskij.
Du kan lära dig nåt.
Nej, hitåt.
VASILIJ BORGOV MITT LIV I SCHACK
Jaha.
"Kolla partierna mot Luchenko och Spasskij."
"Du kan lära dig nåt." Fan.
"Jag är mästare".
Så illa…
Sommaren är på gång.
Är det inte lite väl hög volym?
Kom igen.
Jag sänker efter den här låten.
Jag älskar den.
Kommer du?
"I strid vill man att det första slaget blir det sista.
Så länge man själv utdelar det.
Det är inte mycket som är så mentalt brutalt som schack.
Angripare kan ibland ångra sina drag
men det är mycket värre att för alltid ångra
en möjlighet man lät gå sig ur händerna."
Det gäller inte alltid att angripa.
Ibland är det mycket bättre att backa med en pjäs.
Här har vi Smyslov mot Botvinnik.
Som du kan se borde Botvinnik ha tagit en bonde med damen.
Han måste ha varit väldigt trött eller så drogade nån hans te.
Det tyckte jag var intressant.
"Jag vet att jag är bra, men jag möter folk som är hälften så gamla som jag.
Jag vet inte hur länge jag kan fortsätta segra.
Jag kan kämpa mot alla, men inte mot tiden."
Jag lämnar hotellet i morgon.
Till min lägenhet.
Vänta…spela bonde till kung fem.
För min skull.
-Ovanligt. -Japp.
En spelare vid namn Mikénas kom på det.
-Hur långt bort är den? -Va?
Lägenheten.
Å, New Circle Road. Jag kan inte komma förbi så ofta.
-Det är inte så långt. -Nej, men jag ska läsa kurser.
Och jag borde väl skaffa ett deltidsjobb.
Du kan flytta in här, om du vill. Alltså gratis.
Verkligen?
Japp.
Verkligen.
Förlåt, jag…
Nej då.
Jag var inte redo.
Nu är jag det.
Nu eller aldrig.
Ska jag stanna eller gå till mitt rum?
Vilket du vill.
Okej.
Sov gott.
Beth?
Beth Harmon?
Margaret Neil.
Ja, Margaret Johnson nu.
Fairfield High?
Margaret.
Just det. Hej.
Mike och jag gifte oss direkt efter examen.
Gratulerar.
Snart därefter välsignades vi med den här lilla.
-Vad heter hon? -Jean, efter Mikes mormor.
Jag läste om dig.
Schacket och resandet.
-Det måste vara spännande. -Det är det.
Det är jättespännande med alla killar.
Du ville veta hur killarna var och om jag dejtade nån av dem.
Den där kvällen jag kom över till dig med Apple Pi.
Å! Jösses.
Det känns… som en miljon år sen, eller hur?
Jag borde väl få mina ärenden gjorda innan den här blir…
…riktigt kinkig och alla mina möjligheter att få nåt gjort försvinner helt.
-Det var trevligt att ses. -Detsamma.
Det finns mer här i livet än schack. En av mina förebilder är Philidor.
En fransk musiker som spelade schack med ögonbindel i Paris och London.
Diderot skrev ett brev till honom. Vet du vem det var?
-Franska revolutionen? -Nära nog.
Philidor körde uppvisningar med ögonbindel och brände ut hjärnan
eller vad man nu trodde om sånt på 1700-talet.
Diderot skrev till honom nåt i stil med:
"Det är dåraktigt att riskera att bli galen för fåfängans skull."
Det tänker jag på ibland
när jag analyserar ihjäl ett schackparti.
Jag såg dig på omslaget till Chess Review.
Och bilderna Townes tog i Las Vegas för Lexington-tidningen.
De var så vackra.
-Jag trodde att ni kanske… -Nej.
Allvarligt talat…väntade jag på att du skulle komma tillbaka.
-Jag fixade tänderna för din skull. -Spelade inte Koltanowski med ögonbindel?
Han var inte galen.
Nej, det är han inte. Det var…
Det var Morphy som blev galen. Och Steinitz.
Morphy trodde att folk försökte ta hans skor.
Ja, han kanske trodde att skor var löpare.
Ja, kanske.
Beth?
Vi tar ett parti.
Visst.
Två paket Chesterfield, tack.
Och den här.
Du ska inte bara stjäla den?
Ska du dit?
Till den turneringen?
Ja.
Lycka till.
Behåll växeln.
För första gången.
Inte bra, din springare ligger illa till.
Du ser inte att draget är starkare än det verkar.
Kolla.
Springaren tar och bonden går fram.
Går den inte fram blir löparen fastlåst.
När han gör det…
-…tas den andra bonden. -Den andra löparen här, då?
Det blir schack efter bondens flytt och tornbytet. Ser du inte det?
-Nej, inte så snabbt. -Önskar att du kunde det.
Du är för vass för mig.
KAN WATTS BEHÅLLA SIN AMERIKANSKA MÄSTARTITEL?
Hallå.
Frukosten är snart klar.
Jag har lärt dig allt jag kan.
Dessvärre inte så mycket.
Jag måste börja studera.
Jag ska bli elingenjör, inte schacklodis.
Vart ska du flytta?
Till den där lägenheten.
Det är närmare till universitetet.
-Jag ska låta dig… -Du har fel. Du har lärt mig mycket.
-Det var bra att du ringde. -Det var fint att vara här med dig.
-Sen du förlorat din mamma. -Det var mer än så.
-Du var en stor hjälp. -Du har nog hjälpt mig också.
Du hjälpte mig att inse nåt.
-Vadå? -Att jag inte älskar schack.
Nej, ingen fara.
Jag älskar det inte så mycket som förr.
Jag är inte besatt, som man måste vara för att vinna allt.
Som du är.
Du ska få…
…den här.
Ni är rätt lika.
Verkligen?
Morphy var väl advokat eller så i New Orleans?
Se på hans partier, hans sätt att spela.
Han offrade springare och löpare som om han hade ett dussin.
Han gick mot kungen så snabbt att motståndarna lamslogs.
Synd att Morphy och Capablanca inte levde samtidigt.
De kunde ha spelat.
Ja, synd att Morphy blev paranoid och dog.
Han satt uppe natten igenom före partierna i Paris.
Drack på kaféer, talade med främlingar.
Och dan därpå spelade han som en haj.
Han förde sig väl, var välklädd och förde pjäserna med små, kvinnolika händer.
Och krossade den ene europeiske mästaren efter den andre.
Vet du vad han kallades?
"Schackets stolthet och sorg."
Han slutade vid 22.
-Och du tror att jag blir sån? -Att du är sån.
Jag tror att du kanske alltid har varit sån.
Var försiktig, Beth.
OHIO AMERIKANSKA SCHACKMÄSTERSKAPET 1967
AMERIKANSKA SCHACKMÄSTERSKAPET OHIO 1967
Men hejsan, Beth.
Men hejsan, Benny.
Jag läste om partiet med Borgov. Det måste ha känts.
-Jag kände mig som en idiot. -Jag vet precis. Hjälplösheten.
Spelet löper på och man bara…föser trä.
Vem möter du först?
Manfredi.
Det lär gå fort.
De högst rankade spelarna i hela jävla landet
men vi är på ett andra klassens universitet
och spelar på billiga plastbräden med billiga plastpjäser.
Hade vi spelat golf eller tennis hade vi omgetts av reportrar i stället för…
…vad de nu är.
-Du skulle se var de spelar i Sovjet. -Jag hade tänkt det.
-Du måste gå om mig först. -Det hade jag också tänkt.
DAG ETT
DAG TVÅ
ÖPPNINGAR OCH TAKTIK BENNY WATTS
DAG TRE
SVART: WATTS
VITT: HARMON
Flertalet spelare saknar mod och övertygelse.
Man ska inte spela försiktigt utan med absolut självförtroende.
Jag ser direkt på första draget om motspelaren har det eller inte.
Vad skulle ni råda unga spelare som vill följa i era fotspår?
Jag skulle säga åt dem att läsa min bok, så klart, och…
Ja, spela igenom alla partier. Komma i form.
När folk tänker sig schackspelare tänker de sig nån som du.
Harmon!
Vänta.
-Du hittade visst en reporter. -Kul.
Vad gjorde du med stackaren i tredje omgången? Han verkade vilja ta sitt liv.
Vilken stackare menar du?
Touché.
Du, några av oss har varit på studentkåren och ölat och spelat snabbschack.
Häng med.
Nej, tack. Jag måste läsa på.
Jag går till sovsalen och läser din bok.
Du vet, kommer i form.
Du vet väl att vi har ledigt i morgon?
Får jag fråga en sak?
Det beror på om svaret ger dig en fördel.
Allvarligt?
Är du så nervös?
-Var det frågan? -Nej! Varför har du en kniv?
Vadå?
Alltså, varför bär du omkring på en kniv?
Det är skydd.
-Mot vadå? -Vad som.
Plugga hårt.
Beth!
Beth Harmon, det här är Danny Weiss och Dave Friedman.
Trevligt att ses.
Vi har faktiskt setts. Du slog mig häromdan.
Samma här. Rätt rejält, faktiskt.
-Ledsen. -Nej då.
När jag gråtit på mitt rum spelade jag om partiet och lärde en massa, så tack.
-Var så god. -Ta en titt på det här, Beth.
Vits drag. Vad skulle du göra?
-Typiskt mittspel, Ruy Lopez. -Det vet vi, men vad gör du för drag?
-Ser du? -Du kanske har rätt.
Det vet jag att jag har, och Beth ser det på samma sätt.
Bondedraget är för svagt.
-Det funkar bara om han spelar sin löpare. -Precis.
-Hejdå, killar. -Vänta, stopp. Lite snabbschack, kanske?
Eller bara slöschack, eller blixtschack, eller chock?
Nej, jag ska bara ta lite kaffe och gå tillbaka och plugga.
Weiss kan ju fixa kaffe åt dig. Visst?
Japp.
Socker? Grädde?
Ja.
-Tack. -Och äppeljuice, tack.
-Men inte nån trist plastmugg. Ett glas. -Visst, absolut.
Var så god - sitt.
Visst.
Ett parti.
-Uppfattat? -Visst.
Okej.
Ska vi säga…fem dollar partiet?
-Jag har inte ens fått mitt kaffe. -Här kommer det.
-Var så god. -Tack.
Ta dig en slurk kaffe, så startar jag din klocka.
Kör igång.
Igen?
Det blir du eller jag.
-Försöker du psyka mig? -Nej, jag slår dig ändå.
Jag är ledsen för igår. Jag menade inte att psyka dig.
-Inte? -Kom igen, Beth.
Du är den bästa spelaren här.
Jag har följt dina partier, du…
Du attackerar som Alekhine.
-Och du höll mig tillbaka. -Det räknas inte, det var blixtschack.
Jag är bättre på det än du, jag spelar det ofta.
-Du slog mig i Las Vegas. -Det var då.
Du ville få mig till dubbelbonde, det kommer jag nog inte undan med igen.
Går du igenom partier i huvudet? Alltså när du är ensam? Spelar igenom dem?
Det gör väl alla?
-Dambyte, det hade jag inte väntat mig. -Inte jag heller.
-30 drag, herregud. -Så många?
Du kan visst dricka mer än jag också.
-Tack för att du tar det så bra. -Jag rasar inombords.
Det märks inte.
-Jag borde inte ha spelat löparbonden. -Nej, förmodligen inte.
-Hur ska du göra med Borgov? -Vet inte.
Jag har inte ens ett pass. Eller rätt kläder, det lär vara kallt i Paris då.
Nej, inte Paris. Moskva.
Delar de inte ut post i Kentucky?
-Vad spelas i Moskva? -Moskva Invitational.
USA-mästaren bjuds in, visste du inte det?
-Ja, frun? -Två till.
Nej, tack, jag har min första kvar.
Jag tar båda.
Lugn och fin.
Hur kommer jag till Moskva, då?
När jag åkte, så stod schackfederationen för biljetten och nån kyrka för resten.
-Hade du nån med dig? -Weiss.
-Weiss? -Det vore kärvt att åka ensam.
-Var så god. -Tack.
Dricker du alltid så mycket?
Ibland mer.
Vilka andra spelar i Moskva?
Fyra toppryssar och fyra andra länder.
Fortsätter du så här lär du vara slutkörd vid 21.
Jag gillar ditt hår.
Visst, säkert. Hur gör du med Moskva?
Fyra ryska schackspelare är många ryska schackspelare.
Rena mordet.
Men du är den enda amerikan jag kan komma på som kan klara det.
Borgov sänkte mig i Mexico City.
När åker du till Paris?
Om fem veckor.
Du behöver en bra tränare.
Inte Harry Beltik.
Nån…
…bättre.
Nån som är mer…mogen.
Vem tänkte du dig?
Kan du komma till New York?
Vet inte.
Du kan sova på min soffa och flyga till Paris därifrån.
Det var snällt av dig.
Men jag är inte så säker på att jag vill till Paris.
Vad ska du göra i stället? Supa dig full?
Nu när du nämner det så låter det rätt bra.
-Beth… -Borgov gjorde mig till åtlöje.
-Du var inte redo. -Är jag bra nog?
Du är den bästa.
Du slog mig.
Okej, visst. Jag kommer till New York.
Bra.
Vi åker härifrån. Jag kör.
-När? -I morgon. Eftermiddag.
När allt är klart här.
Och apropå sex…
Glöm det.
Undertexter: Henrik Brandendorff