Menn vil dukke opp og ville lære deg ting.
Det gjør dem ikke smartere.
De er ofte ikke det, men det gjør at de føler seg viktigere.
De kan vise hvordan ting gjøres.
Du må la dem fly forbi og fortsette å gjøre akkurat som du vil.
En kvinne må være sterk for å være for seg selv
i en verden der folk tar til takke med hva som helst,
bare for å si at de har noe.
Sånn.
Så du aldri glemmer hvem du er.
Det er én ting du må gjøre
For å få meg til Å fortsette å ville ha deg
Slutt å grine nå
-Bonde til e4. -Bonde til c5.
-Springer til f3. -Bonde til d6.
Bonde til d4.
Bonde tar bonde.
-Springeren tar. -Springer… f6.
-Springer til c3. -Bonde til g6.
-Bonde til f4. -Bonde til f4.
Levenfish. Likte aldri det. Jeg flytter kongen.
-Jeg tar springeren. -Bonden tar.
-Bonde til e4. -Bonden tar igjen.
-Vet du hva Scharz sier om det i fotnoten? -Jeg leser ikke fotnotene.
-På tide at du begynner. -Jeg liker ikke Scharz.
Ikke jeg heller, men jeg leste boka hans.
Hva gjør du?
Dronning tar dronning. Sjakk.
Været er varmt i dag.
Jeg er kvalm.
Ikke den.
Den.
Benny?
Kom.
SJAKKBRETTKONTROLL
-Har du et bad? -Ja, der borte.
Det er plass i skapet. Du kan henge opp klær der om du vil.
Ok.
-Trodde jeg fikk en sofa. -Nei, jeg sa stua.
Jeg må bare…
…pumpe den opp.
-Jeg fikser det. -Virkelig?
-Sikker? Går det bra? -Jo da.
Det er ingen sprit i leiligheten.
Trodde ikke det.
Du kan skifte på soverommet mitt.
Jeg må dusje.
Slå deg løs.
Vi begynner med disse.
"Hastings julesjakkongress.
Falaise Hall, White Rock Gardens.
Partioversikt.
Luchenko-Uhlmann. Borgov-Penrose.
Stormestersjakk."
Spill Hastings først. Jeg spiller sort.
Jeg har ikke spist frokost.
-Det er egg i kjøleskapet. -Takk.
Så spiller vi Borgov-partiene først.
-Alle? -Han kommer til Paris.
Greit.
Jeg spiser først.
Hvorfor ikke flytte springeren? Hvorfor forsvarer han seg ikke mot tårnet?
Hva skjer med den etterhengende bonden?
Du spiller partiet igjen for å kjenne på seierne selv.
Du leser bøker som Reinfelds,
som er fulle av dronningofringer og melodrama.
Du vet av egen erfaring
at du ikke kan regne med at motstanderen ofrer dronningen,
eller tar matt med en springer og et tårn.
Men det er sånn du er.
Vanlig sjakk kjeder deg, selv når det blir spilt av stormestere.
Du kjeder deg på samme måte
som da du leste Fines sluttspillanalyse.
Og så, motanalysen i Sjakkmagasinet, som påpekte feilene hos Fine.
Benny…
Se her.
Fine gikk glipp av noe.
Se. Klar?
Sort…
…tar denne…
…med springeren.
-Ja. -Det er bra!
Ja.
Og du har ikke gjort maken til det jeg får deg til å gjøre nå.
Vi spiller seriøs sjakk.
Fagmessig sjakk.
Den slags sjakk som blir spilt av de beste i verden: sovjeterne.
Og vet du hvorfor de er best?
Fordi de har de beste dressene?
Fordi de spiller som et lag, spesielt under hengepartiene.
De hjelper hverandre.
Vi amerikanere jobber alene fordi vi er erkeindividualister.
Vi liker ikke å la noen hjelpe oss.
Du hjelper meg nå.
Gjør jeg? For det ser ut som jeg får deg til å sovne.
Unnskyld.
Jeg er trøtt.
Jeg burde legge meg.
Og gå glipp av all moroa?
Jeg overlever.
Hvilken moro?
Lurer på hvem det kan være.
Hei!
På slaget.
Kom inn.
Godt å se deg.
Beth Harmon, dette er Hilton Wexler og stormester Arthur Levertov.
-Den nye mesteren. -Hei.
Gratulerer. Benny må lære å bli ydmyk.
Jeg er allerede best på ydmykhet.
Hallo, Beth.
-Jeg heter Cleo. -Hei.
Løser du oppgaver?
-Nei. -Aldri?
Jeg synes de er irrelevante.
Posisjoner som aldri kommer opp i virkeligheten.
-La meg vise deg et du vil like. -Ok.
-Kan jeg røre det? -Vær så god.
Hun er ikke en av dine oppgavefriker.
-Hun er USA-mesteren. -Det går bra.
Dette er…
…min favoritt.
Hvordan vinner hvit på tre?
Benny, hvor har du gjemt drikkeglassene?
Slutt å distrahere henne.
Hun er ikke det.
Konge til d7.
Herregud! Det gikk fort.
Drikke?
Nei, takk.
Jeg burde ordne mat.
Det holder nå.
-Kom igjen. -Benny, vasker du her noen gang?
Er du her med Arthur eller Hilton?
Begge to.
Ingen av dem.
To er bedre enn én, om du skjønner.
Ja, én gang.
Hvordan kjenner dere hverandre?
En trist historie,
om meg, et fælt brudd og en gåtur gjennom le Jardin du Luxembourg,
der disse to stoppet meg fra å ta livet mitt.
Som sagt, en trist historie.
Men idet jeg gikk forbi,
kranglet Arthur og Hilton voldsomt over et sjakkbrett,
og jeg ble betatt av deres lidenskap.
Det er slik de forteller historien.
Nei, sannheten er…
Benny var der, og jeg ble betatt av Benny.
Det er helt over.
Hva driver du med?
Gjett.
Noe med mote?
Det er en fin måte å si det på.
Jeg er modell.
Jøss.
Det må være spennende.
Mote er spennende. Å være modell og modeller er banalt.
Men det betaler for leiligheten min i Marais.
-Har du ikke vært i Paris? -Ikke ennå.
-Bor du der? -Av og til.
Av og til Berlin, av og til her.
Jeg er en…
Hvordan sier man det? Vagabond?
Jeg vet ikke.
Modellyrket høres spennende ut for meg.
Og jeg kan tenke meg at du får masse gratis klær.
-Du liker fine klær, ja? -Ja.
Du kunne aldri vært modell.
Du er pen nok, men du er altfor smart.
Modeller er tomme vesener.
Kameralinsen fyller dem med farge og tekstur,
og iblant, mystikk.
Men det er ingen mystikk på en tom plass,
den bare står der til du putter noe spennende der.
Modeller er like.
De er bare det du kler dem i.
De fleste er elendige i senga.
Men de som ikke spiser, er elendige i senga, synes du ikke?
Sånn.
Hva er det?
La oss ta en simultanrunde.
Du…
…spiller mot oss alle.
Ikke meg. Jeg kan ikke reglene.
Jeg ser på.
-Har vi nok brett og brikker? -Ja, i skapet.
Vi kan sette dem opp på gulvet.
Ok.
-Tidskontroll? -Vi spiller hurtigsjakk.
Det gir oss en fordel. Vi kan tenke på din tid.
Jeg vil prøve.
-Du er ikke god på det. -Vedder en tier på at jeg slår deg.
-Hva om du bruker all tiden på meg? -Hva om jeg sparker deg i skrittet?
-Jeg vedder en tier på hver av dem også. -Ok. Det er dine penger.
Det blir det.
Vi gjør det igjen.
Igjen.
Nei.
Vel, jente…
Du har det i boks.
Det var en glede. Finn meg om du kommer til Paris.
-Er du der om to uker? -Hvem vet?
-Ha det. -Ha det bra.
Hva er det?
Ingen har gjort det mot meg på 15 år.
-Ikke engang Borgov? -Nei.
Og jeg er klinkende edru, som Alma pleide å si.
Jeg, personlig, er ikke det.
God natt.
Natta.
Vent. Du…
Ja?
Liker du fortsatt håret mitt?
Det er sånn det skal føles, ja.
Hallo?
Du burde spille siciliansk.
Hva?
I partiet mot Borgov burde du spille siciliansk.
Hvorfor det? Det er det han er god på.
Det er også det du er mest komfortabel med.
Du burde alltid spille på din måte, ikke hans.
-Du spiller det som er best for deg. -Takk.
Noe mer?
En ting til. De sier aldri "sjakk" i store turneringer.
Seriøst?
Ja. De legger aldri ned kongen heller.
Jeg mente: "Seriøst? Er det det du tenker på akkurat nå?"
God natt, Benny.
God natt.
Velkommen til vår internasjonale turnering.
Dette er en enkel innledningsrunde. Alle spiller mot alle.
Det er seks spillere og fem runder.
En runde om dagen i fem dager, med en dag satt av til hengepartier.
Bordplasseringer ble valgt ved loddtrekning.
Farger ble valgt i samsvar med det.
Mr. Borgov, hvordan føles det å konkurrere mot yngre,
og hvor mye lenger tror du at du vil spille?
"Det føles bra, så bra som da jeg var fire år og spilte mitt første parti.
"Sjakk gleder meg fortsatt på samme måte.
Jeg har ingen planer om å slutte, og jeg vil…
…trolig dø med hodet på et sjakkbrett."
Miss Harmon, hva sier du til dem i Sjakkforeningen.
som anklager deg for å være for glamorøs til å være en seriøs sjakkspiller?
At det er mye enklere å spille sjakk uten å være bebyrdet med et adamseple.
Hva føler du om ditt parti mot Alec Bergland?
Jeg ser frem til det.
Betyr det at du tror du kan slå ham?
Det betyr at jeg må slå ham.
Miss Harmon, er du klar for din andre match mot stormester Borgov?
Veldig klar. Jeg sov på flyet, så jeg kom til Paris uten jetlag.
Jeg er uthvilt.
På kveldene er jeg på rommet og studerer Mr. Borgovs tidligere partier.
Inkludert det mot deg i Mexico by?
Spesielt det.
Dere får 40 trekk på to og en halv time.
Spørsmål? Fint.
Lykke til.
Måtte den beste mannen eller kvinnen vinne.
Unnskyld, mademoiselle?
Unnskyld meg. Kunne jeg fått autografen din?
Frøken.
I morgen er det Dem
mot stormester Borgov.
Hallo?
Trodde du at du kunne komme snikende til byen uten å si ifra?
Hvem er det?
Og nå fornærmer du meg.
-Cleo? -En veldig trist Cleo.
Unnskyld. Jeg bare…
-Hvor er du? -Nede.
-Her? -Tenkte du kunne komme ned og ta en drink.
Jeg skal spille i morgen.
Én drink, så kan du gå tilbake.
Det er finalen. Jeg burde sove.
Selvsagt. Jeg forstår.
Men kanskje i morgen kveld?
Hvem vet hvor jeg er så langt inn i fremtiden? Men lykke til.
Takk.
Det er en fin bar.
Jeg skåler for din suksess alene.
Drøm søtt.
Hei.
Så den pene jenta har smak som kler hennes begavelser?
Du gjør meg kvalm.
Takk, i like måte.
Bare én drink.
-Jeg vil legge meg tidlig. -Ok.
Hva skal du drikke, da? Må være noe spesielt, siden du bare skal ha én.
Hva drikker du?
Det heter pastis.
Veldig parisisk, veldig alminnelig.
Smak.
Smaker lakris.
Anis.
Jeg liker det.
Jeg kunne bodd her.
Det tror jeg også.
En liten pied-à-terre i Rue des Capucines eller Boulevard Raspail.
Om noen år blir jeg verdensmester. Jeg kan bo hvor jeg vil.
Det blir mye snarere enn det.
Om jeg bodde her…
Da hadde jeg gått på teater og konserter og…
Jeg hadde spist lunsj på en ny kafé hver dag.
Jeg hadde kledd meg som kvinnene her.
Så elegante, med sine fine kjoler og perfekte frisyrer.
Du har allerede mye mer enn de har.
Og noe som ingen av dem har.
Talent.
Det kan gi deg et liv som alle ville misunt.
Ingenting holder meg igjen i Kentucky.
Mulighetene er uendelige.
Og en av de mulighetene stirrer på deg.
Nei, de kikker på deg.
Jeg tror ikke det.
Du er veldig vakker.
-Jeg ser det ikke sånn. -Da er du blind.
Liker du å knulle?
-Cleo! -Hva?
Jeg gjør det enklere. Likte du å knulle Benny?
-Noen ganger. -Så romantisk.
Og har du vært forelsket?
-Ikke i Benny. -Selvfølgelig ikke.
Ingen kvinne kan konkurrere med Bennys kjærlighet til seg selv.
Så vi er fortsatt forelsket?
Hva heter han?
Townes.
For ugjengjeldt kjærlighet.
Og for dumme menn.
Nettopp.
La oss se hvor mange løgner de sier.
Unnskyld?
Ok?
Takk.
Jeg beklager.
Jeg gir opp partiet.
-Det går et rykte om at du var full. -Jeg var ikke full.
Bakfull, da.
Jeg kunne vært klin edru.
-Det hadde ikke endret noe som helst. -Det tror jeg ikke noe på.
-Når kommer du? Jeg kan hente deg. -Jeg skal tilbake til Lexington.
-Jeg trenger å være alene. -Det er det motsatte av det du trenger.
Beth, bare kom til New York. Vi kan prate ut om det.
-Beth? -Takk, Benny.
For alt.
Du burde ikke være alene. Du vet hva som skjer da.
-Kanskje det er det jeg vil. -Å bli full?
Ja, god og full.
Jævla drita.
Og kanskje høy også. Hvorfor ikke?
-Ikke om du er med meg. -Jeg vet.
Hva om jeg sa: "Greit, bare bli full." Hadde du kommet da?
Benny, jeg vet ikke hva jeg gjør.
Eller skal gjøre.
-Hallo. -Dette er Dick Chennault.
Advokaten din?
Å.
Jeg ringte tre ganger i går og i forgårs. Hvor har du vært?
I Paris. Jeg har spilt sjakk.
Så hyggelig, da.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Det er Wheatley. Han vil ikke gi den fra seg.
-Hva da? -Eiendomsretten til huset.
Kan du komme hit for å finne ut av det?
Du trenger ikke meg. Du er advokaten.
Han sa han skulle skrive under på hva som helst.
Han har visst endret mening.
Kom inn.
Beth.
Mr. Wheatley har et forslag.
Du kan bo her mens du ser etter noe permanent.
Trodde huset var mitt om jeg betalte ned lånet.
Mr. Wheatley…
…sier at du misoppfattet ham.
Han påstår at han bare lot deg bo i huset til du fant deg et sted.
Det er ikke sant.
Han sa jeg kunne få det.
Husker du?
Kan du ikke se på meg?
-Du adopterte meg. Prat med meg. -Alma.
-Hun ville ha barn. -Du skrev under.
-Du tok på deg et ansvar. -Alma ville adoptere, ikke jeg.
Du får ikke alt mitt bare fordi jeg ville få henne til å ti stille.
Ikke at det funket.
Du adopterte meg.
Jeg ba ikke om det.
-Du er min rettmessige far. -Huset tilhører meg!
Ingen foreldreløse får ta det fra meg.
Jeg er ikke foreldreløs.
-Jeg er din datter. -Ikke slik jeg ser det.
Jeg driter i hva advokaten din sier.
Eller hva Alma sa. Den dama kunne ikke holde kjeft.
Jeg trodde pianoet ville hjelpe, men nei. Så kom du.
Det er så patetisk.
Hørte du henne spille?
Selvfølgelig.
Ja, men hørte du etter?
Alma var ikke patetisk, hun satt fast.
Hun klarte ikke å komme seg ut.
Patetisk, vel…
Jeg ser på patetisk nå.
Hva ønsker du av Beth, Mr. Wheatley?
-Hun må ut. Jeg selger huset. -Selg det til meg.
Hva mener du?
Jeg kjøper det. Jeg betaler verdien av din egenkapital.
-Det er verdt mer nå. -Hvor mye mer?
-Jeg trenger 7 000. -Egenkapitalen din er under fem.
Det er sju, jeg har kvitteringer.
Greit.
Sju tusen.
-Har du så mye? -Ja.
Men jeg trekker fra det jeg betalte for å begrave mor.
Jeg har kvitteringer.
Det er for varmt her.
Vel…
Lykke til.
Jeg sender papirene om en dag eller to.
Hei. Vil du ha en annen jobb?
Kjære Miss Harmon, siden vi ikke har nådd deg på telefonen,
skriver vi for å finne ut om du ønsker støtte fra Det kristne korstoget
i din kommende konkurranse i Sovjetunionen.
Det kristne korstoget er en ideell organisasjon
dedikert til åpningen av lukkede dører for Kristi budskap.
Vi mener din karriere som elev på den kristne institusjonen,
Methuen barnehjem, er bemerkelsesverdig.
Vi vil hjelpe deg i din kommende kamp,
siden vi deler dine kristne idealer og ambisjoner.
Om du er interessert i vår støtte, kontakt oss på kontoret i Houston.
Din i Kristus, Crawford Walker.
Ta pengene. De er styrtrike.
-Betaler de for billetten til Russland? -Mer enn det.
Om du må spille før det, gir de deg støtte,
og om du ber dem, sender de meg med deg.
Separate rom, så klart, med tanke på deres syn.
-Hvorfor betaler de så mye? -Fordi vi må slå kommunistene for Jesus.
Det er de som betalte for deler av reisen min for to år siden.
Kommer du…
…til New York?
Jeg må bli i Kentucky litt til.
Jeg har en turnering i San Francisco, og jeg må ordne med huset nå.
Det går bra, Benny.
-Hvordan går det med deg? -Jeg klarer meg.
Jeg savner deg.
Studér brosjyrene fra den siste konkurransen i Moskva.
-Jeg vet ikke om jeg skal dra. -Bare gjør det, Beth.
Skriv tilbake til Jesus-folka. Si at du takker ja til all hjelp.
Jeg tar aspargesvinaigrette til forrett mens jeg vurderer hovedretten.
Skal bli, Miss Harmon. Og vil du ha en drink?
Nei. Cola er greit.
Faktisk…
Jeg tar en Gibson.
Med isbiter.
Selvsagt.
Jeg husker våren
Jeg husker da det regnet
Jeg husker natten
Lykken og smerten
Jeg husker deg
Men jeg husker ikke kjærligheten Når jeg gjør det
Jeg husker naturen
Og mange andre ting
Jeg husker Big Joe Turner
Hvordan han høres ut Når han synger
Jeg husker deg
Men jeg husker ikke kjærligheten
Hallo.
Beth?
Hallo?
Hva er det?
Flink jente.
Beth?
Er du der inne?
Jeg har ringt.
Går det bra?
Jeg er urolig for deg.
Beth, det er Harry.
Beth, om du er der inne, åpne døren.
-Hallo. -Elizabeth Harmon?
-Ja. -Det er Ed Spencer.
Ok.
Den lokale turneringsorganisatoren. Det gjelder i morgen.
I morgen?
Turneringen? Vi lurte på om du kunne komme en time tidligere.
Louisville-avisa sender en fotograf, og vi tror WLEX også sender noen.
Kan du komme klokken ni?
Miss Harmon?
Ja…
Jeg kommer 09:30.
En halvtime er mer enn nok tid til å ta bilder.
Helvete.
Faen.
HENRY CLAY VIDEREGÅENDE
KENTUCKY DELSTATSMESTERSKAP I SJAKK 1968
Å faen.
Beth.
Ed Spencer.
-Du kom. -Ja, hei.
Har du noe aspirin?
-Jeg kan finne det til deg. -Takk.
-Nei. -Beth Harmon?
Annette Packer. Jeg var din første offisielle seier.
Du knuste meg totalt.
-Hele greia varte i et kvarter. -Beklager.
Nei, det er en ære.
Jeg sier alltid til folk at jeg var der under dine to store første seiere.
Jeg visste du var på vei steder, og det betød noe for meg.
Ikke sant? At det var mulig…
…for oss.
-Spiller du her i dag? -Gud, nei.
Jeg har ikke spilt i noen år nå. Jeg studerer medisin, så jeg har null tid.
Jeg savner det, da.
Ja.
Jeg hørte du kom, så jeg kom for å være her i helga.
For å takke deg personlig.
Uansett, vi ses inne.
Ha det.
Pokker.
Takk.
Du kan ikke røyke her.
Ja, selvsagt. Takk.
-Partiet starter om noen minutter. -Herlig!
For helvete!
Du har ny bil.
Ja, jeg krasjet den andre. Denne er mer min stil.
Kom du for å spille, eller…
-Nei. -Hva gjør du her da?
Jeg har ringt.
Jeg kom innom en gang.
Gjorde du?
Ja.
Jeg er urolig for deg.
Hvorfor i alle dager?
Jeg har sett deg et par ganger på butikken.
-Følger du etter meg? -Jeg jobber der.
Hva?
Assisterende daglig leder, så jeg sitter på kontoret.
Du har aldri sagt hei.
Du virket ikke…
…tilnærmelig.
-Du trenger hjelp. -Hva slags hjelp da?
Med sjakk? Vi prøvde det…
-Det er ikke det jeg mener. -Hva mener du da?
Faren min drakk.
Han var ikke slem eller noe.
Han ble bare stille og sovnet fullt påkledd.
-Ok. -Du lukter som ham.
Øynene dine er som hans,
-og huden din er… -Huden min?
Som sagt…
-Jeg er urolig. -Høres ut som du synes synd på meg.
Jeg sa ikke det.
Du skulle på college og ikke jobbe på butikk.
Jeg gjør begge deler. Og vet du hva?
Jeg liker å jobbe der.
Det er en bra jobb, og folka er snille.
Elizabeth!
Lykke til, Beth.
Pokker! Harry!
Jeg sa du skulle la meg være i fred!
Herre jævla gud.
Hvem faen er du?
Jolene?
Tekst: Ekaterina Pliassova