Män kommer att vilja lära dig saker. Det betyder inte att de är smartare.
Oftast är de inte det, men de får känna sig viktiga.
De visar hur saker går till.
Låt dem göra det,
och sen gör du precis vad tusan du vill.
Bara starka kvinnor klarar sig på egen hand
i en värld där folk nöjer sig med vad som helst för att kunna säga att de har nåt.
Så där.
Nu glömmer du inte vem du är.
Om du gör en sak för mig
Så kan jag nog älska dig:
Sluta bölandet nu
VÄLKOMMEN TILL PENNSYLVANIA
-S till KL3. -Bonde till dam 3.
B till D4.
Bonde tar bonde.
-Springare tar. -Springare…KL3.
-S till DL3. -Bonde till KS3.
B till L4.
Levenfish. Aldrig gillat den.
Kung till L3.
-Tar springaren. -Bonde tar.
Bonde till K5.
Bonde tar igen.
-Vet du vad Scharz sa om det i fotnoterna? -Jag läser inte fotnoter.
-Dags att börja. -Jag gillar inte Scharz.
Inte jag heller, men jag läser honom.
Vad tänker du göra?
Dam tar dam. Schack.
Det är varmt i dag.
Jag mår illa.
Inte där.
Här.
Benny?
Kom.
SCHACKGENIET
-Finns det en toa här? -Ja, där borta.
Det finns plats i garderoben, du kan hänga dina kläder där.
Visst.
-Skulle jag inte få en soffa? -"Vardagsrummet", sa jag.
Jag ska bara…
…pumpa den.
-Jag fixar det. -Allvarligt?
-Säkert? Klarar du dig? -Visst.
-Jo, det finns ingen sprit här. -Det hade jag inte väntat mig.
Du kan byta om i mitt sovrum.
Jag vill duscha.
Var så god.
Vi börjar med de här.
"Jul- och nyårsturnerningen i Hastings". "Falaise Hall, White Rock Gardens".
"Nedtecknade partier".
"Luchenko-Uhlmann. Borgov-Penrose".
"Stormästares schack"!
Spela Hastingspartierna först. Jag spelar svart.
Jag har inte ätit frukost.
Det finns ägg i kylen.
Tack.
Sen börjar vi med Borgovs partier.
-Allihop? -Han kommer att spela i Paris.
Okej.
Jag äter först.
Varför inte gå med springaren? Varför inte försvara mot tornet?
Vad blir det av den efterblivne bonden?
Spela om partiet för att känna vinsten själv.
Läs spelböcker som Reinfelds
som är fulla av damoffer och melodramer.
Turneringar har lärt dig att du inte kan lita på
att motståndaren ska gå in i damoffer eller bli matt med springare och torn.
Men sån är du.
Vanligt schack tråkar ut dig, även om det spelas av stormästare.
Du hade nog trist när du läste Reuben Fines slutspelsanalys.
Och motanalysen i Chess Review som pekade ut Fines misstag.
Benny…
Kolla här.
Fine missade en.
Kolla.
Svart…
…står så här…
…med springaren.
-Japp. -Det är bra!
Ja. Jo.
Och du har aldrig gjort det jag tvingar dig till nu.
Vi spelar seriöst schack nu.
Arbetarschack.
Det slags schack som spelas av världens bästa:
Ryssarna.
Och vet du varför de är världsbäst?
För att de är bäst klädda?
För att de spelar som ett lag, särskilt under uppskjutna partier.
De hjälper varandra. Vi amerikaner kör var för sig, för vi är individualister.
Vi vill inte ta emot hjälp av nån.
Du hjälper mig nu.
Gör jag det?
Det verkar som om jag söver dig.
Förlåt.
Jag är trött.
Jag borde nog lägga mig.
-Vadå, och missa allt det roliga? -Jag överlever.
Vilket roliga?
Undrar vem det kan vara?
-Hallå! -Hej!
Precis i tid. Kom in.
Fint att ses.
Beth Harmon: Här är Hilton Wexler och stormästare Arthur Levertov.
-Den nya mästaren. -Hej.
Grattis, Benny behövde övas i ödmjukhet.
Jag är redan bäst på ödmjukhet.
Hej, Beth.
-Jag heter Cleo. -Hej.
-Gör du schackproblem? -Nej.
-Aldrig? -De känns irrelevanta.
Lägen som aldrig dyker upp i partier.
-Låt mig visa ett du kanske gillar. -Visst.
-Kan jag ta det här? -Visst.
Hon är inte en av dina problem-tokar.
-Hon är USA-mästare, för tusan. -Ingen fara.
Det här problemet är…
…min favorit.
Hur vinner vit på tre?
Var gömmer du dina dricksglas, Benny?
-Sluta distrahera henne. -Det gör hon inte.
Kung till dam 7.
Jösses! Det var snabbt.
Dricka?
Nej, tack.
Jag borde laga mat.
Nu räcker det med sånt.
-Kom igen. -Har du nånsin städat här, Benny?
Kom du med Arthur eller Hilton?
Båda.
Ingendera.
De två är bättre än en, om du fattar?
Ja, en gång.
Hur känner ni varann?
Det är en sorglig historia som inbegriper mig, ett jobbigt uppbrott
och en tur genom Jardin du Luxembourg där de hindrade mig från att begå självmord.
En sorglig historia, som sagt.
Men när jag passerade dem
hamnade de i ett våldsamt gräl över ett schackbräde
och jag förtrollades av deras passion.
Det är i alla fall deras version.
Nej, sanningen är
att Benny var där och jag förtrollades av honom.
Det är slut.
Vad jobbar du med?
Gissa.
Nåt inom mode?
Det var fint sagt. Jag är modell.
Oj. Det måste vara spännande.
Mode är spännande. Modellande och modeller är banala.
Men jag får råd med ettan i Marais.
-Har du inte varit i Paris? -Inte än.
-Bor du där? -Ibland.
Ibland Berlin, ibland här.
Jag är en…vad heter det, "vagabond"?
Jag vet inte. Modellande låter rätt spännande.
Och så antar jag att man får en massa kläder?
-Så du gillar fina kläder? -Ja.
Du kan inte bli modell.
Söt nog, men alldeles för smart. Modeller är tomma varelser.
Kameralinsen fyller dem med färg och textur och ibland gåtfullhet.
Men det är som med ödetomter:
De bara är där tills man sätter nåt intressant på dem.
Modeller är likadana.
De är vad man sätter på dem.
Och de flesta är trista i sängen.
Men en som inte äter är ju trist i sängen, eller hur?
Så där.
Vadå?
Vi kör simultanschack.
Du…mot oss andra.
Inte mig, jag kan inte reglerna.
Jag ser på.
-Har vi bräden och pjäser nog? -Ja, i garderoben.
Vi ställer upp dem på golvet.
-Visst. -Tidskontroll?
-Vi kör blixtschack. -Då får vi fördel.
-Vi kan tänka under dina drag. -Jag vill testa.
-Du är inte så bra på det. -Jag sätter tio på att jag tar dig.
-Du kan dumpa de andra och satsa mot mig. -Jag kan sparka dig i skrevet.
-Jag slår vad om tio på alla. -Visst. Det är dina pengar.
Vinsten, ja.
Vi kör igen.
Igen.
Nej.
Jaha, tjejen…
Du har nog fattat.
Jättefint att ses. Säg till om du far till Paris.
-Är du där om 14 dar? -Vem vet?
-Hejdå. -Hej.
Vadå?
Så har ingen gjort med mig på 15 år.
-Inte ens Borgov? -Inte ens Borgov.
Och jag är spik nykter, som Alma skulle ha sagt.
Men det är inte jag.
God natt.
Sov gott.
Vänta.
Ja?
Är håret fortfarande fint?
Det är så där det ska kännas.
Hallå?
Du bör spela sicilianskt.
Va?
I partiet med Borgov bör du spela sicilianskt.
Varför?
Det är han ju så bra på.
Och det är det du är mest bekväm med.
Spela alltid på ditt sätt, aldrig på hans.
-Spela det som passar dig bäst. -Tack.
Nåt mer?
En sak till: Man säger aldrig "schack" på stora turneringar.
Allvarligt?
Ja, väldigt. Man lägger inte ned kungen heller.
Jag menade "allvarligt? Är det vad du tänker på just nu?"
God natt, Benny.
God natt.
Välkommna till vår internationella turnering där alla möter alla.
Det är sex spelare och fem omgångar, en per dag i fem dagar.
Och så en dag för uppskjutna partier.
Vi har lottat fram vilka som möts, och färg har valts utifrån det.
Monsieur Borgov: Hur är det att möta yngre spelare
och hur mycket längre tror ni att ni spelar?
"Det känns bra, lika bra som när jag var fyra år och spelade mitt första parti.
Schack är fortfarande lika spännande.
Jag planerar inte att sluta spela och jag…
…lär nog dö med huvudet på schackbrädet."
Ms Harmon: Vad säger ni till de i schackfederationen
som anser er för glamorös för att vara en seriös schackspelare?
Att schack är mycket lättare när man inte tyngs av ett adamsäpple.
Hur känns det inför partiet med Alec Bergland?
Jag ser fram emot det.
-Betyder det att ni tror att ni kan vinna? -Jag måste ju vinna.
Hur känns det att på nytt möta stormästare Borgov?
Mycket bra. Jag sov på planet och kom hit helt utan jet lag.
Helt utvilad.
Om kvällarna sitter jag på rummet och studerar Borgovs spelade partier.
Inklusive det mot er i Mexico City?
Särskilt det.
Tidskontroll: 40 drag på två och en halv timme.
Lycka till.
Må bäste man eller kvinna vinna.
Ursäkta, mademoiselle? Skulle jag kunna få er autograf?
Mademoiselle.
I morgon är det ni…
…mot stormästare Borgov.
Hallå?
Tror du att du kan smyga hit utan att jag får veta?
Vem är det här?
Och nu förolämpar du mig.
-Cleo? -En väldigt ledsen Cleo.
Ursäkta, jag bara…
-Var är du? -I entrén.
-Här? -Du kan väl komma ned på ett glas?
Jag har match i morgon.
En drink, så kan du fortsätta förbereda dig.
Det är finalen. Jag borde nog sova.
Så klart. Jag förstår.
Men kanske i morgon kväll?
Vem vet var jag är så långt in i framtiden, men lycka till med ditt parti.
Tack.
Det är en härlig bar här.
Jag ska nog skåla för din framgång på egen hand.
Dröm sött.
Hej.
Så den söta flickan har god smak förutom sina övriga gåvor?
Man blir spyfärdig.
Tack. Detsamma.
Bara en drink.
Jag vill tidigt i säng.
Visst.
Vad vill du ha som din enda drink? Den måste vara nåt alldeles extra.
Vad dricker du?
Den kallas pastis.
Väldigt parisisk, väldigt vanlig.
Här, smaka.
Smakar lakrits.
Det är anisen.
Det var gott.
-Jag kan tänka mig att bo här. -Jag också.
En liten lya på Rue des Capucines eller Boulevard Raspail.
Om några år blir jag världsmästare. Jag kan bo var jag vill.
Mycket tidigare än så.
Om jag bodde här…
…skulle jag gå på teater och konserter.
Och jag skulle luncha på ett nytt ställe var dag. Och klä mig som kvinnor gör här.
Så fashionabla med fina klänningar och perfekta frisyrer.
Du har redan mycket mer än de har.
Och nåt ingen av dem har.
Talang.
Och den kan ge dig ett liv som alla avundas.
Inget håller mig kvar i Kentucky.
Möjligheterna är oändliga.
Och en av möjligheterna sitter och glor på dig.
Nej. Det är dig de tittar på.
Det tror jag inte.
Du är väldigt vacker.
-Jag ser mig inte så. -Då är du blind. Gillar du att knulla?
-Cleo… -Vadå?
Så här, då: Gillar du att knulla Benny?
-Ibland. -Så romantiskt.
Har du nånsin varit kär?
-Inte i Benny. -Så klart inte.
Ingen kvinna kan tävla med Bennys kärlek till sig själv.
Så vi är fortfarande kära?
Vad heter han?
Townes.
Skål för obesvarad kärlek.
Och för korkade män.
Precis.
-Få se hur många lögner de drar. -Ursäkta?
Okej?
Tack!
Mademoiselle?
Ursäkta.
Jag ger mig.
Det ryktas att du var full.
Jag var inte full.
Bakfull, då.
Jag kunde ha varit spiknykter. Det hade inte gjort minsta skillnad.
Det tror jag inte.
-När landar du? Jag kan hämta dig. -Jag far tillbaka till Lexington.
-Jag behöver vara ensam. -Det är motsatsen till vad du behöver.
Snälla, kom till New York så att vi kan prata om det.
-Beth? -Tack, Benny. För allt.
Du borde inte vara ensam. Du vet vad som händer.
-Det är kanske det jag vill. -Att bli full?
Ja. Rejält full. Asplakat.
Kanske hög också, varför inte?
-Det skulle du inte bli med mig. -Jag vet.
Om jag sa "okej, då, sup ned dig." Skulle du komma då?
Benny…jag vet inte vad jag håller på med.
Eller ska göra.
-Hallå? -Dick Chennault här.
Din advokat?
Å.
Jag ringde tre gånger i går och förrgår. Var har du varit?
I Paris. Och spelat schack.
Det måste vara fint.
-Vad kan jag göra för er, mr Chennault? -Det är Wheatley.
Han vill inte skriva på.
-Skriva på vadå? -Lagfarten.
På huset. Kan ni komma hit så att vi kan lösa det?
Vad ska ni med mig till? Det är ni som är advokat.
-Han sa ju att han skulle skriva på allt. -Men tydligen har han ändrat sig.
Kom in!
Beth.
Mr Wheatley har ett förslag. Ni kan bo kvar medan ni söker nytt boende.
Jag skulle få huset om jag betalade på det.
Mr Wheatley säger att ni missförstått honom.
Han säger att han bara lät er stanna i huset tills ni hittade nåt nytt.
Det är inte sant. Han sa att jag kunde få det.
Minns du?
Kan du inte ens se på mig?
Du adopterade mig, kan du inte tala med mig?
-Alma ville ha barn. -Du skrev på, påtog dig ansvar.
Alma ville adoptera, inte jag.
Du har inte rätt till allt mitt för att jag ville tysta Alma.
-Inte för att det gick. -Ni adopterade mig.
Jag bad er inte om det. Juridiskt sett är du min far.
Pengarna bundna i huset är mina! De ska ingen föräldralös lura mig på!
Jag är inte föräldralös. Jag är din dotter.
Inte som jag ser det.
Jag skiter i vad din advokat säger.
Vad Alma sa också. Hon kunde inte hålla tyst.
Jag trodde att pianot skulle hjälpa, men nej. Nu sitter du där.
Det är så patetiskt.
-Hörde du nånsin henne spela? -Självklart.
Jo, men lyssnade du nånsin?
Alma var inte patetisk, hon var fast. Det är skillnad. Hon kom inte loss.
Patetiskt, ja…
…jag ser på det nu.
-Hur vill ni göra här, mr Wheatley? -Hon ska ut, jag säljer huset.
-Sälj det till mig. -Vad snackar du om?
Jag köper det.
-Du får vad du lagt på det. -Det är värt mer.
Hur mycket mer?
-Jag vill ha 7 000. -Du har betalat knappa fem.
Det är sju, jag har kvitton på det.
Visst.
7 000.
-Har du så mycket? -Ja.
Men jag drar av det jag betalade för mors begravning.
Jag har kvitton på det.
Det är för varmt här.
Jaha…
Lycka till.
Jag skickar över papperen om nån dag eller så.
Hej. Vill du ha ett jobb till?
Kära ms Harmon.
Eftersom vi inte lyckats nå er per telefon
skriver vi till er för att höra om ni önskar Christian Crusades stöd
i er kommande schackturnering i Sovjetunionen.
Christian Crusade är en ideell förening
med målsättningen att öppna dörrar som stängts för Kristi budskap.
Vi fann er karriär med start på en kristen institution,
Methuen Home, intressant.
Vi skulle vilja hjälpa er i er kommande kamp
eftersom vi delar era kristna ideal och er strävan.
Är vårt stöd av intresse, vänligen kontakta vårt kontor i Houston.
Er i Kristus, Crawford Walker.
Ta pengarna. De är täta.
-Skulle de betala mitt flyg till Sovjet? -Mer än så.
Behöver du spela ett parti innan dess, så backar de dig.
Ber du dem så betalar de för mig också.
Skilda rum, med tanke på hur de är.
-Varför betalar de så mycket? -Så att vi slår kommunisterna för Jesus.
Det var de som tog en del av mina kostnader för två år sen.
Tänker du…komma till New York?
Jag måste stanna här lite till.
Jag har en turnerning i San Francisco och måste ta hand om huset.
Det går bra, Benny, jag lovar.
-Hur har du det? -Jag klarar mig.
Jag saknar dig.
Studera partierna i den förra Moskvaturneringen.
-Jag vet inte ens om jag ska dit. -Bara kör.
Och svara Jesusfolket. Säg att du är tacksam för all hjälp du kan få.
Jag tar vinägrett-sparris som förrätt medan jag funderar på huvudrätten.
Utmärkt, ms Harmon.
Önskas en cocktail?
Nej, cola blir bra.
Förresten…
En Gibson, tack.
Med is.
Självklart.
Jag minns så väl våren
Och regnet som den kom med
Jag minns så väl natten
Dess lycka och problem
Och så minns jag dig
Men minnet saknar kärlek i min håg
I min håg
Jag minns så väl naturen
Och många andra ting
Jag minns så väl Big Joe Turner
Hur han låter i sin sång
Och så minns jag dig
Men minnet saknar kärlek
Hallå?
Beth?
Hallå?
Vadå?!
Duktig flicka.
Beth?
Är du där?
Jag har ringt!
Mår du bra?
Jag är orolig.
Beth! Det är Harry!
Om du är där inne, snälla, öppna dörren!
Hallå?
Elizabeth Harmon?
-Ja. -Ed Spencer här.
Okej.
Jag håller i turneringen. Jag ringer om i morgon.
-I morgon? -Turneringen.
Vi undrar om ni kan komma en timme tidigare. Tidningen skickar en fotograf
och TV lär också skicka nån.
Kan ni komma vid nio?
Ms Harmon?
Ja, jo…
Jag kommer halv tio.
En halvtimme lär räcka till att ta bilder.
Jäklar.
Fan.
KENTUCKYS SCHACKMÄSTERSKAP 1968
Fan.
Beth.
Ed Spencer.
-Du kom. -Ja, hej.
-Du råkar inte ha en huvudvärkstablett? -Jag kan nog få fram nåt.
Tack.
-Nej. -Beth Harmon?
Annette Packer.
Din första officiella seger. Du krossade mig.
-Partiet varade väl en kvart. -Ledsen.
Var inte det, det var en ära. Jag fick vara med om två av dina första gånger.
Jag visste att du skulle gå långt, och det var stort.
Alltså att det var möjligt.
För oss.
-Så spelar du här i dag? -Å, Gud, nej.
Jag har inte spelat på flera år.
Jag läser medicin, så jag hinner inte.
Fast jag saknar att spela.
Ja.
Jag hörde att du skulle delta, så jag kom ned över helgen.
För att tacka dig.
I alla fall…
Vi ses där inne.
Hejdå.
Fan.
Tack.
Rökning är inte tillåten här.
Visst, så klart. Tack.
Spelet börjar om några minuter.
Absolut!
Förbannat!
Du har köpt ny bil.
Ja, jag skrotade den andra. Den här är mer min stil.
Ska du spela här?
-Nej. -Vad gör du här, då?
Jag har ringt dig.
Jag kom förbi en gång också.
-Gjorde du? -Ja.
Jag oroar mig.
Varför det?
Jag har sett dig på snabbköpet ibland.
-Stalkar du mig? -Jag jobbar där.
Va?
Jag är ledningsassistent och är mest på kontoret.
-Du har aldrig hälsat. -Du verkade inte…
…tillgänglig.
-Du behöver hjälp. -Vilken sorts hjälp då?
-Med schack? Vi prövade det. -Jag menar inte det.
Vad menar du, då?
Min pappa drack.
Han blev inte elak eller så.
Han blev bara tyst och somnade påklädd.
-Okej. -Du luktar som han gjorde.
Dina ögon är som hans.
-Din hy är… -Min hy?
Som sagt… Jag oroar mig för dig.
-Du verkar tycka synd om mig. -Det sa jag inte.
Det är inte jag som inte läser utan står i affär.
Jag gör både och, och vet du?
Jag trivs där. Det är ett bra jobb, folk är trevliga.
Elizabeth!
Lycka till, Beth.
Förbannat! Harry!
Lämna mig i fred, sa jag ju!
Vilket jävla liv!
Vem fan är du?
Jolene?
Undertexter: Henrik Brandendorff