‫הקיץ שבו הפכתי ליפה‬
‫אלוהים. טוב.‬
‫לפעמים אני קצת מרגישה שלא משנה כמה אני משתדלת,‬
‫אני שוב ושוב...‬
‫מפספסת את הספינה.‬
‫צריך לשבת בפועל לדיוקנאות שלנו?‬
‫היא לא יכולה להסתכל בתמונה בטלפון שלה?‬
‫טוב, תסתלק.‬
‫מה? למה?‬
‫היא צריכה אותך בפועל כדי לתעד את המהות שלך.‬
‫כל עוד אתה עדיין צעיר ומלא תקווה.‬
‫המילים שלה.‬
‫האמת היא שלקונרד אין תקווה. הוא חסר תקווה.‬
‫אבל השייק שלי להאנגאובר? מרפא הכול.‬
‫אתם יכולים למהר בבקשה?‬
‫פשוט תחזור למיטה, טוב?‬
‫- ברצינות, סטיבן, תסתלק. - בחייך.‬
‫זה מדע עדין. הנשימה הכבדה שלך תשבור את החלבון.‬
‫- טוב. - היית קטן כשהיא ציירה אותך.‬
‫יהיה נחמד שיהיו דיוקנאות כאלה כשתהיה מבוגר יותר.‬
‫כשאהיה מבוגר יותר, אני בטוח שיהיו‬
‫הולוגרמות שלי או דברים שאוכל לצפות בהם, את יודעת?‬
‫פשוט תשבו לדיוקנאות שלכם.‬
‫אני לא רואה שקונרד מתלונן.‬
‫הוא יתלונן כשהוא יהיה בהכרה.‬
‫היי. קח.‬
‫- קדימה, תזדרז. - תודה.‬
‫- אסור לי לאחר ליום הראשון בעבודה. - לא תאחר. אנחנו בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫הבומרים בקאנטרי ייתנו לי כאלה טיפים ענקיים‬
‫שהם לא יבינו מה קרה להם.‬
‫- סטיבן, אני נשבעת. - מה?‬
‫בחייך, לורל. הבחור שלי חייב להרוויח כסף.‬
‫תודה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בלי, איפה היית?‬
‫זאת חבורה?‬
‫נתקלתי במישהו.‬
‫- נתקלת במישהו? - זה לא נראה כזה נורא.‬
‫דגני בוקר?‬
‫- כן, קדימה. - בטח.‬
‫אלוהים!‬
‫בלי תהיה דביוטנטית.‬
‫- זה לא כזה סיפור. - סליחה, בלי?‬
‫- אחותי? הדבר הזה שם? - שתוק, מטומטם.‬
‫זה יהיה כזה כיף. חכי ותראי.‬
‫יש שעת תה, מכירה פומבית,‬
‫הנשף, כמובן, החזרות... אני חייבת לכתוב הכול.‬
‫צריך ללכת לקניות.‬
‫זה נשמע יקר.‬
‫אל תדאגי, לורל. זה עליי. זה היה הרעיון שלי.‬
‫עדיין צריך להכין אותך למסיבה לספר שלך, אז...‬
‫בלי, את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה? זה לא ממש מתאים לך.‬
‫זה לא.‬
‫קונרד, אתה מוכן בבקשה לתמוך יותר?‬
‫מי מכם ילווה את בלי לנשף?‬
‫לא אני. הלכתי בשנה שעברה.‬
‫כן, ואני גמרתי.‬
‫ללכת לנשפים, אחי.‬
‫חבר'ה, תפסיקו לריב עליי.‬
‫לא אלך עם אף אחד מכם. אמצא דייט משלי.‬
‫לפי ויקיפדיה, נשפי דביוטנטית דורשים‬
‫הדרכה במוסר וכללי התנהגות חברתיים.‬
‫אני הולך לשחות.‬
‫לא יזיקו לבלי כללי התנהגות.‬
‫בלי להעליב, בק.‬
‫מועדון קאנטרי זה לא המקום הכי טוב ללמד על מוסר.‬
‫לורל, הזמנים השתנו.‬
‫השנה דביוטנטית תלווה בבת הזוג שלה,‬
‫ולא הייתה לקאנטרי בעיה עם זה.‬
‫כמה מתקדם מצדם.‬
‫הנה, בלי באטון.‬
‫מהרי. צריך לצאת לקניות.‬
‫גם ככה לא ממש עבדתי.‬
‫- אחרייך. - תודה.‬
‫נכון?‬
‫- אני אוהבת את זאת. - זאת?‬
‫לא נראה לי.‬
‫חמוד.‬
‫כן!‬
‫אוי ואבוי!‬
‫טוב, קוראים להם כובעי פסינטור וכל הבנות יחבשו אותם.‬
‫ברצינות?‬
‫ברצינות.‬
‫אני לא יודעת לגבי זה.‬
‫בואי.‬
‫בואו.‬
‫- אוי, לא. - ממש לא. תעיפי את זה.‬
‫הבאה בתור.‬
‫- מוכנות? - אלוהים.‬
‫- לא. - מה?‬
‫באמת?‬
‫- מה עשיתי? - לא.‬
‫- אוי ואבוי. - את בסדר?‬
‫אלוהים!‬
‫כן, היא מרשימה.‬
‫- את נראית כמו נסיכה. - היא נראית כמו פיית השיניים.‬
‫תראי את הפרטים הקטנים.‬
‫העיניים של כולם ייפלו מהראש‬
‫כשהם יראו את הבחורה שלנו.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך, אבל את מגוחכת.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך, ואני יודעת שאני מגוחכת.‬
‫או מה לגבי זאת?‬
‫לא. פשוטה מדי.‬
‫אבל היא מתאימה יותר לבלי.‬
‫לורה, סמכי עליי. הבנות האלה הולכות עד הסוף.‬
‫היי, ג'רמיה.‬
‫היי, ג'יג'י.‬
‫לא ידעתי שאתה עובד כאן בקיץ.‬
‫היי, בילי! בלי חניקות, טוב?‬
‫ג'רמיה!‬
‫לא תציל אותי?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה. תיהני. אל תשכחי לתת טיפ למלצרית.‬
‫היי, אתה בהפסקה, ילדון.‬
‫נהדר. תודה.‬
‫בטח, כן.‬
‫אשמח לקחת אותך לגלוש מתישהו.‬
‫שיט!‬
‫אחי.‬
‫פישלת.‬
‫איך ייתכן שכבר פישלתי?‬
‫אף אחת לא תרצה לשכב איתך אחרי שהיא תראה אותך בזה.‬
‫היית צריך להיות מציל איתי. כמעט אף אחד לא טובע.‬
‫אלוהים, בסדר. טוב...‬
‫אתפשר על הרשת לשיער אם זה אומר שלא אגור עם אמי בשנה א'.‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫- בסדר גמור. - בסדר גמור?‬
‫תפנים את זה, סטיבן.‬
‫הכול שלנו.‬
‫מותק?‬
‫- היי, מותק. - כן?‬
‫תחליף בגדים ותיפגש איתי מאחור? אצייר את הדיוקן שלך ראשון.‬
‫למה אני?‬
‫כי לכל האחרים יש מה לעשות.‬
‫גם לי יש מה לעשות, אימא.‬
‫לדעתי תוכל להקדיש כמה שעות לאימא שלך.‬
‫בטח.‬
‫נהדר. נתראה בחוץ בעוד עשר דקות?‬
‫- נתראה שם. - תלבש משהו יפה.‬
‫אתה רואה אותה?‬
‫שכבתי איתה.‬
‫הוא. מציל?‬
‫והבחורה בכחול והבחור עם הגבות.‬
‫- כן. - אתה כזה שרלילה, בנאדם.‬
‫טוב, אני פשוט אוהב להתנשק.‬
‫- ולהתכרבל עם אנשים. - כן?‬
‫אבל לא נישקתי אותה.‬
‫כן, שזה יישאר ככה.‬
‫שיילה חמודה והכול, אבל אל תישאב פנימה.‬
‫להישאב לאן?‬
‫לתוך כל זה.‬
‫בנות בשמלות קיץ הן הקריפטונייט שלי,‬
‫אבל לא נתתי לאף אחת לשכנע אותי ללוות אותה.‬
‫אם שיילה תבקש ותסכים, זה יהרוס לך את כל הקיץ.‬
‫יו, סטיבן. צריך עזרה במפגש התה של הדביוטנטית! משלמים כפול.‬
‫- בוא. - טוב. כן.‬
‫- לך תרוויח כסף. - כן, אדוני.‬
‫לחיים.‬
‫- תודה, אימא. - בכיף.‬
‫בלי?‬
‫אני רוצה שתדעי, אם תסבלי‬
‫או שהבנות יהיו מגעילות או שהאוכל יהיה דוחה,‬
‫תסמסי לי. אני מבטיחה שלא אומר "אמרתי לך".‬
‫- אהיה בסדר. - בואי לקראתי.‬
‫- תשתמשי בביטוי הסודי שלנו, אגיע מייד. - אימא.‬
‫זוכרת אותו מהתקופה שהיית קטנה?‬
‫למון ג'לי בלי.‬
‫תכייפי.‬
‫היי!‬
‫ג'רמיה.‬
‫אלוהים!‬
‫בלי! לא זיהיתי אותך!‬
‫תגיד לי את האמת.‬
‫אני נראית מטופשת?‬
‫לא, את נראית טוב.‬
‫תני לי ללוות אותך.‬
‫מה?‬
‫- כלום. - בואי נלך!‬
‫זה אננס?‬
‫- אננס? - כן.‬
‫לא. ראית פרחים בעבר?‬
‫כן, אבל זה בוודאות אננס.‬
‫זאת שמלת אננס נחמדה.‬
‫אם יש להם עוגיות תות או פטל כאלה,‬
‫- הן מדהימות. - טוב.‬
‫חשבתי שלא אזכה לראות אותך לובשת פסינטור.‬
‫ג'רמיה.‬
‫פייג'.‬
‫איפה החולצה שלך?‬
‫זה תמיד תענוג.‬
‫זאת בלי. כלומר, איזבל קונקלין.‬
‫הצעירה שאמי סיפרה לך עליה. ואשתי לעתיד.‬
‫היא מאחרת.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫את בשולחן שתיים.‬
‫אלה כריכי הברי וריבת התאנים עם הפרושוטו?‬
‫שלא תעז.‬
‫טוב.‬
‫ג'רמיה, הם בשביל הבנות!‬
‫רק אחד. תדהימי אותן.‬
‫אלוהים. זאת הבחורה שקונרד נישק במדורה.‬
‫וזאת הבחורה שסטיבן היה איתה.‬
‫איזה זין.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫למון ג'לי בלי.‬
‫- היי. - היי!‬
‫זה מאותו לילה?‬
‫- כן. - הינה, תני לי לטפל בזה.‬
‫- נראה לי שהכול בסדר. - תודה.‬
‫אז...‬
‫מה שלום ניקול?‬
‫אימא, אפשר לא לעשות את זה?‬
‫ביקשת שאשב לדיוקן הזה, ואני פה,‬
‫ואני יושב, ואני הכי שמח להיות כאן,‬
‫אבל נוכל להימנע מחוויית קירוב לבבות?‬
‫סלח לי שאני מנסה להתקרב אל הבן שלי לפני שהוא יעזוב לשנה.‬
‫בלי נראתה ממש טוב בשמלה החדשה שלה.‬
‫תראה, אם תרצה להיות מדוכא כל הקיץ, לא אוכל לעצור בעדך, אבל...‬
‫מספיק לישון עד 14:00, מספיק להשתכר במשך היום.‬
‫אני רוצה שתעשה משהו מועיל.‬
‫תמצא עבודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫נהדר.‬
‫עכשיו שב בשקט.‬
‫שב זקוף.‬
‫אמרתי לאימא שלי שאעשה את זה רק אם אוכל להביא את החברה שלי,‬
‫כי חשבתי שיסרבו, אבל המועדון קיבל את זה באופן מפתיע.‬
‫אני ממש בהלם.‬
‫- כן. - לגמרי.‬
‫דארה, ציפיתי שמחנה המרה יזנק מתוך השיחים.‬
‫לא! לסביות ודביוטנטיות הם רעיונות הפוכים לגמרי.‬
‫- כן. - אבל בקאזינס מעמידים פנים שמודעים חברתית.‬
‫תאמינו לי. משפחתי מתמודדת עם זה כל הזמן.‬
‫- הדברים שעושים כדי להתקבל למכללה. - מטורף.‬
‫אל תדאגי, מריסה. תתקבלי לאן שתרצי.‬
‫לאן את מגישה בקשה?‬
‫את יודעת, לרגילות. לכל היוקרתיות חוץ מקורנל.‬
‫עגום כל כך באיתקה.‬
‫אני יודעת. מה איתך?‬
‫בלי רק שישיסטית, נכון? זה מה שקונרד אמר לי.‬
‫כן. אבל אהיה שביעיסטית בסתיו.‬
‫אז זה הקיץ הראשון שלך פה בקאזינס?‬
‫לא, אני מגיעה לכאן מגיל אפס.‬
‫כן. היא חברת משפחה של קונרד וג'רמיה.‬
‫אז יש בינך לבין ג'רמיה קטע? תלכי איתו לנשף?‬
‫אלוהים. רדי ממנה, ג'יג'.‬
‫זו הייתה שאלה.‬
‫הם כמעט קרובי משפחה. אין לך מה לדאוג.‬
‫אני לא מודאגת.‬
‫בטח. תמשיכי לשכנע את עצמך, מותק.‬
‫ג'יג'י דלוקה על ג'רמיה...‬
‫מאז שנהיו לו ריבועים.‬
‫בריבוע. תרתי משמע.‬
‫תירגעי. לא בא לי על ג'רמיה פישר.‬
‫- כן, ואת שמה לב לשרירי הבטן שלו? - היא עסוקה מדי בלרייר על המלצר.‬
‫אחותי, זה אחיה של בלי.‬
‫אלוהים.‬
‫- באמת? - זה דוחה.‬
‫אז איך זה לגור עם ג'רמיה וקונרד? קונרד כל כך מסתורי.‬
‫- אני... - שלום, דביוטנטיות.‬
‫יש כמה עניינים קטנים שאני רוצה לעבור עליהם לפני שנתחיל.‬
‫יש לנו הרבה למה לצפות בעונה זו.‬
‫נכון שחלקכן חושבות שענייני הדביוטנטיות זה מיושן.‬
‫זה משהו שאתן עושות כדי לרצות את משפחותיכן.‬
‫אבל נשף הדביוטנטית של קאזינס הוא חלק מההיסטוריה.‬
‫המסורת הנערצת, אך משתנה,‬
‫היא כזו שבבוא היום תעבירו אל הבנות שלכן.‬
‫זה ציון רשמי של הזמן שחולף‬
‫בין שנות העשרה שלכן לבין שנות הבגרות.‬
‫תקופה אחת מסתיימת והאחרת מתחילה.‬
‫זהו מסע שדורות של נשים יצאו אליו לפניכן.‬
‫נשים שאתן יכולות ללמוד מהן, שיעוררו בכן השראה.‬
‫דבס, בכל שולחן יש אחות גדולה שתנחה אתכן במהלך העונה.‬
‫הציגו את עצמכן.‬
‫היי, אחות קטנה.‬
‫היי!‬
‫הוריי הכריחו אותי לעשות את זה בשנה שעברה‬
‫כי כל נשות המשפחה שלי עשו את זה,‬
‫אבל אחותי הגדולה הייתה נהדרת ובסוף היה לי ממש כיף.‬
‫אז פשוט אל תהיי לחוצה.‬
‫טוב? רוצה?‬
‫לא, תודה, אני בסדר, אבל תכף אשוב.‬
‫- טוב. - סליחה.‬
‫מה העניין?‬
‫קם!‬
‫בלי? מה את עושה פה?‬
‫רגע, את דב?‬
‫כן, אני מניחה, טכנית.‬
‫מגניב. יפה.‬
‫הלכתי למרינה אתמול, אבל הסירה שלך כבר יצאה.‬
‫ברצינות? אוף!‬
‫אם היית מביט אל המזח,‬
‫היית רואה גרסה מיוזעת שלי מסתכלת בעגמומיות בסירה שלך.‬
‫אנחנו לא רוצים שתהיי עגמומית.‬
‫מאוחר מדי. העגמומיות כאן.‬
‫- לא! - אולי אהיה עגמומית לנצח.‬
‫נראה לך שאם תבואי איתי הערב לסרט בדרייב-אין,‬
‫זה יעזור לעגמומיות?‬
‫- כן, נראה לי שכן. - מגניב.‬
‫את יודעת מה? אתן לך את זה.‬
‫תכניסי את הפרטים שלך?‬
‫זה טוב.‬
‫- בבקשה. - מעולה. יש. מגניב.‬
‫כן.‬
‫- נתראה כבר. ביי. - ביי.‬
‫תכייפי. נתראה כבר.‬
‫את נראית מקסים. תכייפי כל כך הלילה.‬
‫אנחנו סתם הולכים לסרט.‬
‫את נראית טוב, מתוקה.‬
‫לא ייאמן שחולצות בטן חזרו לאופנה.‬
‫זוכרת איך חשבתי שאני חתיכה‬
‫בחולצה הזעירה שלבשתי בשנה א'?‬
‫תכייפי הערב.‬
‫את לא באה איתנו?‬
‫בלי לא אמרה לך?‬
‫יש לה דייט.‬
‫סליחה, אימא. קוראים לו קם.‬
‫אימא שלו עובדת בקאנטרי.‬
‫ילד נחמד מאוד, חכם מאוד.‬
‫חכם ברמה של הרווארד.‬
‫זה בסדר. ברור שאת יכולה ללכת.‬
‫גררתי אותך למספיק מסיבות ספרים לאורך השנים.‬
‫- תיהני בדייט. - תודה.‬
‫צריך לדבר על הסכמה לפני שתלכי?‬
‫אימא!‬
‫גם אני לא רוצה ללכת למסיבה הזאת. בלי להעליב.‬
‫אל תהיי כזאת עוכרת שמחות. תקבלי שוב השראה. זה ברור.‬
‫אולי אמרתי כל מה שיש לי לומר.‬
‫אולי לא נשארו לי ספרים בתוכי.‬
‫לא עשית שום דבר מאז הגירושים.‬
‫את חייבת לצאת, למלא מצברים, לכייף.‬
‫ללכת למסיבות.‬
‫בואי.‬
‫צוות מלא.‬
‫טוב, אני בא עכשיו.‬
‫רגע, רואה אחד?‬
‫- ריסקתי אחד. - יפה.‬
‫- זהו. - נתראה.‬
‫די!‬
‫אתה צוחק... בסדר. פשוט תנטוש את המשחק לגמרי, ג'ר.‬
‫את ממש כוסית.‬
‫די לפלרטט עם אחותי.‬
‫- שתוק, סטיבן. - שתקי את.‬
‫אבל את באמת נראית טוב.‬
‫תיפגשי איתנו שם?‬
‫אני לא הולכת למסיבה לספר. אני הולכת לדרייב-אין.‬
‫עם מי?‬
‫היי, אחי, תתרכז. בחייך.‬
‫טוב, ביי!‬
‫אשלים את זה.‬
‫- היי! - היי! את נראית עגמומית פחות.‬
‫- אני מרגישה עגמומית פחות. - טוב.‬
‫באיזה סרט נצפה?‬
‫משהו ישן בשם "סברינה".‬
‫אודרי הפבורן, שני אחים. "סברינה" הזאת?‬
‫- נראה לי שכן. - אני אוהבת אותו.‬
‫- הוא קיבל ביקורות נהדרות. - מגניב.‬
‫- אני בטוחה. הוא ממש טוב. - כן? יופי.‬
‫בהתאם למסורת שהייתה קיימת במשך 30 שנים בלונג איילנד,‬
‫משפחת לראבי ערכה מסיבה.‬
‫מעולם לא ירד גשם בליל המסיבה של משפחת לראבי.‬
‫משפחת לראבי לא הייתה מסכימה לזה.‬
‫משפחת לראבי מנתה ארבעה אנשים:‬
‫אב, אם ושני בנים.‬
‫מוד ואוליבר לראבי נישאו בשנת 1906.‬
‫ובין מתנות החתונה הרבות שקיבלו היה בית משפחתי בניו יורק,‬
‫והאחוזה הזאת לסופי שבוע.‬
‫בטוחה שאת לא רוצה משהו לשתות?‬
‫- כן, אני בסדר, תודה. - כן.‬
‫ליינוס לראבי, בנם הבכור, סיים את לימודיו בייל,‬
‫שם חבריו לשכבה בחרו בו‬
‫כ"האיש שקרוב לוודאי יוריש לבית הספר שלו 50 מיליון דולר."‬
‫אחיו, דייוויד, למד בכמה מהמכללות הטובות ביותר במזרח‬
‫לפרקי זמן קצרים.‬
‫וגם עבר כמה רעיות בתקופות קצרות עוד יותר.‬
‫כעת הוא שחקן פולו מוצלח,‬
‫והוא מופיע בהחזרי המס של ליינוס‬
‫בתור ניכוי בשווי 600 דולרים.‬
‫החיים היו נעימים בקרב בני משפחת לראבי,‬
‫שכן זה היה הכי קרוב לגן עדן שיכולת להגיע אליו בלונג איילנד.‬
‫אל תפיל אותם.‬
‫אתה יכול עוד כמה, נכון?‬
‫תודה.‬
‫ממש אהבתי אותו.‬
‫קראת את הספר שלי?‬
‫כן, חשבתי שהיה ממש מעניין‬
‫איך שהפכת את אייריס למספרת לא אמינה.‬
‫באיזה מובן?‬
‫איך שהסיפור שהיא סיפרה לנו על נישואיה‬
‫בבירור לא היה הסיפור האמיתי.‬
‫אני לא בטוחה שזה לגמרי נכון, אבל בסדר.‬
‫נהדר להכיר אותך. אני מת לקרוא את הספר הבא.‬
‫כן, גם אותך.‬
‫אז על מה יהיה הספר הבא?‬
‫בעיקר על שיט.‬
‫כן. מין אפוס מודרני.‬
‫אתה שייט?‬
‫את מופתעת? האם זה...‬
‫בערך. חשבתי שאתה היפסטר מברוקלין.‬
‫אנשים עדיין אומרים "היפסטר"?‬
‫לא.‬
‫אבל את צודקת. אני לא שייט.‬
‫אני מנסה ללמוד.‬
‫את יודעת,‬
‫אני אוהב לכתוב על דברים שאני לא יודע עליהם דבר‬
‫כדי לשקוע לחלוטין בעולמות חדשים,‬
‫והבעיה היא... שאני אבוד לגמרי בים.‬
‫רואה את הנער ההוא שם?‬
‫זה שלא הפסיק לשתות הערב שרדונה.‬
‫קונרד!‬
‫בוא הנה.‬
‫קונרד, זה קליבלנד. הוא כותב ספר על שיט,‬
‫אבל גם לא יודע כלום על שיט.‬
‫קונרד הוא שייט נהדר.‬
‫ניצחת בתחרות רגטה בשנה שעברה, נכון?‬
‫הגעתי למקום השני, אבל...‬
‫אז אתה מלמד?‬
‫לא יזיקו לי כמה שיעורים.‬
‫אימא שלי אמרה לך לעשות את זה?‬
‫מה? למה?‬
‫אופייני.‬
‫איש שממעט בדיבור.‬
‫ככל הנראה.‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫החרא הזה כל כך משעמם. נוכל לנסוע לאנשהו?‬
‫כן, לאן?‬
‫נוכל לנסוע העירה.‬
‫לקנות גראס מהבחור עם הקעקוע של "הפוני הקטן שלי"?‬
‫לא, הוא נעצר בקיץ שעבר.‬
‫- לעזאזל. באמת? - כן.‬
‫אנחנו יכולים לנסוע לדרייב-אין.‬
‫אחי, מגעיל.‬
‫אני לא רוצה לצפות בבלי שוכבת עם איזה ילד במיניוואן.‬
‫יו, האמת...‬
‫בואו ניסע לדרייב-אין.‬
‫רגע. כאילו, באמת?‬
‫כן.‬
‫למה לא?‬
‫- כן! - בסדר, אחי.‬
‫אתה נוהג.‬
‫- יש! - חבר'ה.‬
‫קום! בוא.‬
‫אני יכולה לשאול אותך שאלה?‬
‫כן.‬
‫למה ביולוגיה ימית?‬
‫למה לא?‬
‫אני מרגישה כאילו זה שלב שכולם עוברים כשהם קטנים.‬
‫אבל לך זה לא עבר.‬
‫כן. יש מדוזה עם המחלה שהייתה לבנג'מין באטן.‬
‫- מה? - כן.‬
‫מדענים חושבים שהיא בת אלמוות.‬
‫אבל אף אחד לא יודע למה.‬
‫היא אולי התרופה לסרטן.‬
‫אבל איך מנצלים תאי מדוזה?‬
‫אני לא יודעת. באמת איך?‬
‫גם אני לא יודע. אף אחד לא יודע.‬
‫זה מטורף.‬
‫וצלופחים?‬
‫איש אינו יודע איך צלופחים מתרבים.‬
‫ברצינות.‬
‫העובדה שצלופחים קיימים הוא אנומליה מוחלטת.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫זה מטורף.‬
‫ואנשים גם לא יודעים מה קיים בתחתית שקע מריאנה.‬
‫יש כל כך הרבה דברים לא מוסברים בנוגע לים.‬
‫אני רוצה להיות מסוגל להסביר אותם. פשוט.‬
‫- לגמרי. - בטח.‬
‫למה את מסתכלת בי ככה?‬
‫כל הלילה היה לי דחף נוראי לעשות משהו.‬
‫לעולם אל תתנגדי לדחף, סברינה. במיוחד אם הוא נוראי.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫עד אתמול בלילה, נישקתי בנים רק באמת או חובה.‬
‫לא במציאות. לא כי שנינו ממש רצינו את זה.‬
‫אבל איך שאני מרגישה עכשיו, זה מה שכולם מדברים עליו.‬
‫אתה מוכן לקנות לי משקה?‬
‫אולי קולה דובדבן או משהו?‬
‫כן, אין בעיה. נשמע טוב.‬
‫- תודה. - תכף אשוב.‬
‫מה לעזאזל אתם עושים?‬
‫צופים בסוף של הסרט האהוב עלינו.‬
‫אין לכם זכות! אתם חייבים לעזוב!‬
‫בלי, תירגעי, רק התלוצצנו.‬
‫סטיבן, אם לא תעזוב, אני נשבעת באלוהים,‬
‫אשלח לכל יושבי המכונית את ספרות החובבים של דראמיוני.‬
‫לא תעשי את זה.‬
‫במשך פרק שלם, הוא מדבר על השרביט של דראקו.‬
‫- אחי! סטיבן. -אלוהים.‬
‫- בחייך. - אל תהיה נבוך. דראקו חתיך.‬
‫- תפסיק! - ברצינות...‬
‫תעזבו בבקשה.‬
‫- חבר'ה, ניסע. - מה?‬
‫- אתה צוחק? - תנהג במכונית!‬
‫אתה רצית לבוא, קונרד.‬
‫נראה שהחמצתי משהו. אכפת לך להתחיל מחדש?‬
‫מיס מקרדל. אליזבת', צר לי לומר לך את זה,‬
‫אבל ברגע זה, הארוס שלך, דייוויד לראבי...‬
‫מאחר, כרגיל.‬
‫שלום לכולם. שלום, יקירי.‬
‫- הידד! קולה דובדבן בשבילך. - תודה רבה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫איך זה?‬
‫טעים.‬
‫מה אתה עושה, מותק?‬
‫שיילה - אולי הלילה? אני יכולה להיפגש.‬
‫ספרי לי עוד... בחוף בעוד 5 דקות‬
‫כן, רק משחקי וידאו.‬
‫אל תישאר ער עד מאוחר. אתה עובד מוקדם בבוקר.‬
‫טוב, אימא, מבטיח.‬
‫נהניתי מאוד הלילה. גם את?‬
‫כן, לא, נהניתי מאוד, כן.‬
‫נראה לי שפשוט הייתי מיובשת קודם.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו יש לך מספיק נוזלים?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫אני לא רוצה שהלילה הזה ייגמר.‬
‫אוכל...‬
‫זה יהיה בסדר מבחינתך אם...‬
‫- כן. - אני יכול?‬
‫- כן. רעיון טוב. עזבי אותך מזה. - חשבתי...‬
‫שמיים מערביים רומן קליבלנד קסטיו‬
‫סטיבן, אני יודעת שזה די עלוב,‬
‫אבל נראה לי שיהיה לנו כיף יחד.‬
‫תהיה הדייט שלי לנשף הדביוטנטיות?‬
‫כן.‬
‫כן, בוודאות.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫- חלומות פז. - ביי.‬
‫איך היה הדייט הלוהט שלך?‬
‫סליחה?‬
‫טוב, תירגעי. סתם כייפנו קצת.‬
‫אתם מניאקים.‬
‫בלי, בחייך.‬
‫כל מה שרציתי זה לבקר בדרייב-אין עם בחור שאני חושבת שהוא חמוד ומתוק,‬
‫ואתם הייתם חייבים לבוא ולהרוס את זה!‬
‫וזה שצצנו לשתי דקות הרס את זה? באמת?‬
‫תתבגרי, בלי.‬
‫למה לא יכולת לתת לי את הדבר היחיד הזה?‬
‫תודה בזה! ידעת מה אתה עושה.‬
‫מה עשיתי?‬
‫הזכרת לי שאתה קיים.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬
‫היה אכפת לך איפה הייתי. עם מי הייתי.‬
‫לא נכון.‬
‫- לא אכפת לי. - תפסיק לשקר!‬
‫- תפסיקי להיות כזאת תינוקת! - ואתה כזה מבוגר?‬
‫בילית את מוצ"ש בהגעה בלי הזמנה לדייט הראשון שלי בשביל הכיף.‬
‫בסדר. תשכח מזה.‬
‫למה שלא תלך לעשן עוד גראס?‬
‫למה שלא תלכי להסתכל עוד קצת במראה?‬
‫מעניין אם ככה מתות כל ההידלקויות.‬
‫בקול ענות חלושה, לאט,‬
‫ואז, פשוט ככה...‬
‫הן נעלמות.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬