‫הקיץ שבו הפכתי ליפה‬
‫הארבעה ביולי בקאזינס מתמקד במסורות.‬
‫סוזנה מקשטת את כל הבית.‬
‫האבות באים לסוף השבוע.‬
‫הבנים מאדים צדפות ומבעירים זיקוקים.‬
‫בכל הארבעה ביולי הקודמים, נסחבתי אחרי כולם.‬
‫אבל השנה יש לי חברים.‬
‫יש לי תוכניות.‬
‫אפשר לסיים את החלב שלך?‬
‫בבקשה.‬
‫אני הולך לשטוף את הצדפות. קנית נוזל הצתה?‬
‫כן, הוא כבר על החוף.‬
‫- כבר סיימנו עם הדיוקן? - להיום.‬
‫אבל אתה באמת נראה טוב בחולצה חגיגית, סטיבן.‬
‫מה שגורם לי לחשוב שאם בלי לא תמהר‬
‫להזמין את קם לנשף, אתה צריך לקחת אותה.‬
‫איכס! אין מצב!‬
‫אני כבר הולך עם שיילה.‬
‫לנשף הדביוטנטיות?‬
‫כן.‬
‫- בתור מלווה? - תנסי להפנים, אימא, טוב?‬
‫שיילה תגיע היום עם ניקול וג'יג'י, אז תכירי אותה.‬
‫זה נפלא.‬
‫לא לשכוח, מחר חזרת הריקוד הראשונה של גב' קובינגטון, אז השעון מתקתק.‬
‫אזמין את קם היום.‬
‫אני כבר לא מכירה את ילדיי.‬
‫את מאופרת?‬
‫- היא מאופרת. - בהחלט.‬
‫אז מה? אנחנו עורכים מסיבה.‬
‫אני בטוחה שאין לזה שום קשר לזה שג'ון מגיע לאפיית הצדפות.‬
‫בחייך. הבעלים תמיד באים.‬
‫הוא כבר לא בעלך.‬
‫אופס, כן. בעל לשעבר.‬
‫אני לא מבין למה הזמנת את החברה של אבא.‬
‫קוראים לה ויקטוריה, ואביך רצה שכולנו נפגוש אותה.‬
‫בלי, ארגני את מיטת האורחים.‬
‫אבא וויקטוריה ילונו כאן?‬
‫- בחדר שצמוד לשלי? - כן.‬
‫אם כבר מדברים על אבות, שלך התקשר.‬
‫הוא סוגר עסקה,‬
‫- אז הוא לא יכול לבוא. - מה?‬
‫אמרת שאבא לא יבוא?‬
‫אבל קניתי זיקוקים רציניים השנה.‬
‫נצלם סרטון.‬
‫זה לא אותו הדבר.‬
‫אני יודעת.‬
‫למה אתה מחייך?‬
‫סתם.‬
‫לורל, את מוכנה לבוא לעזור לי להזיז את השולחן?‬
‫אני באה.‬
‫אדם פישר‬
‫מקפלים את הסדין התחתון לזווית של 45 מעלות אם רוצים פינות הדוקות.‬
‫כן, לא ככה.‬
‫אז תעזור לי.‬
‫- אפשר למשוך למטה. - טוב.‬
‫- ככה. בואי הנה. - טוב.‬
‫האם כך היה אילו היינו מבוגרים יותר?‬
‫אני וקונרד, ביחד?‬
‫רואה?‬
‫תודה.‬
‫זה לא מוזר שאבא שלי ילון כאן עם ויקטוריה?‬
‫אני בטוח שהם לא יקיימו יחסי מין רועשים.‬
‫זה דוחה.‬
‫ולמה אימא שלי נותנת לו להביא בכלל את החברה הכלבה שלו?‬
‫איך את יודעת שהיא כלבה? מה אם היא אדם ממש נחמד?‬
‫מה אם, ופשוט תקשיב לרגע...‬
‫היא כלבה?‬
‫- תפסיק. - יהיה בסדר, טוב?‬
‫אל תדאגי בקשר לזה.‬
‫אני מצטערת שאבא שלך לא בא.‬
‫- אין סיבה. אני לא. - בלי!‬
‫הכלבה כאן.‬
‫קיוויתי לאיזו טמבלית בטייטס של "לולולמון".‬
‫- משבר אמצע החיים סטראוטיפי? - כן, זה.‬
‫התחת שלך יפה הרבה יותר.‬
‫הגעתם.‬
‫- כן. - איך הייתה הנסיעה?‬
‫שכחתי כמה מטורף נהיה כאן בחג.‬
‫כמעט פגענו בבחור על סגוויי בצבע גוף אדום, לבן וכחול.‬
‫- זאת... - ויקטוריה.‬
‫היי. תודה רבה על ההזמנה. אני מעריצה גדולה של העבודה שלך.‬
‫תודה.‬
‫היא כוסית.‬
‫אחי!‬
‫מה? אני רק אומר מה שכולם חושבים.‬
‫אני לא חשבתי את זה.‬
‫זאת אולי האימא החורגת לעתיד שלהם.‬
‫אחי, מה הקטע?‬
‫- די לדחוף אותי. - הם באים.‬
‫לכו!‬
‫- היי. - היי.‬
‫תהיו נחמדים.‬
‫היי! תנו לאבא שלכם חיבוק.‬
‫- אבא! - אלוהים!‬
‫זאת ויקטוריה.‬
‫היי, חבר'ה! באמת נהדר לפגוש אתכם.‬
‫לא שמעתי דבר מלבד ביקורות של חמישה כוכבים.‬
‫- נשים את זה במטבח. - טוב!‬
‫אין סיכוי שהיא בת 27. נבדוק את תעודת הזהות שלה.‬
‫היא עושה תואר שני. תירגעי.‬
‫אני לא יכולה להירגע.‬
‫דקוטה ג'ונסון מזויפת‬
‫- נעצה ציפורניים באבא שלנו. - כן!‬
‫זהו המטבח היפה ביותר שראיתי מימיי.‬
‫- תודה לך. - תודה.‬
‫סטיבן, שים את התיקים של אבא שלך למעלה.‬
‫כן, אני רק צריך את המפתחות לתא המטען.‬
‫החלטנו להישאר בעיר בסוף השבוע הזה.‬
‫- חשבתי שהבית שלכם יהיה מפוצץ. - נשמע כיף!‬
‫- אתם בטוחים? - מה שלדעתכם הכי טוב.‬
‫אז שכנעתי את ג'ון לעצור בדוכן פירות בדרך לכאן.‬
‫חשבתי שאוכל להכין בהמשך מרגריטות רימונים.‬
‫כמה מתחשב מצידך.‬
‫אני אפתח.‬
‫אני... שיילה. כן.‬
‫הדבס הגיעו.‬
‫הבאה היא היילי קיוקו. יש לה קטע מגניב.‬
‫אהבתי. אתה מאזין לסיזה?‬
‫נעלבתי ששאלת אותי את זה.‬
‫כמובן. מה עוד יש לך?‬
‫אני לא יכול להפסיק להריח אותך.‬
‫טוב, זה "לה לאבו".‬
‫אני לה לאב את זה.‬
‫לה לאב את זה?‬
‫גם המשפחה שלי עושה את זה.‬
‫באמת? את יודעת איפה תהיי?‬
‫אבא שלי מנהל קרן גידור. אני לא מבינה מעבר לזה.‬
‫בילדות חשבתי שהוא עובד על שיחים.‬
‫אני עדיין חושבת ככה.‬
‫מה אימא שלך עושה בחיים?‬
‫אימא, תפסיקי לחקור אותה.‬
‫זה בסדר. היא בנופש בריא באריזונה עד אוגוסט.‬
‫קוד עבור, "אני צריכה להתרחק מהמשפחה שלי".‬
‫שיילה. את צריכה לקרוא את המסרון הזה. בואי הנה.‬
‫התפקיד מחייב, אבל היה נחמד כל כך להכיר את שניכם.‬
‫גידלתם בן מדהים. הוא מכבד מאוד.‬
‫תודה.‬
‫איזו בחורה מדליקה, סטיבן.‬
‫אל תגיד "מדליקה", אבא.‬
‫- אל תגיד. - אני אבא מדליק.‬
‫אני מחבבת אותה. היא בטוחה בעצמה. יודעת מי היא.‬
‫אני מופתעת שהיא רוצה להיות דב.‬
‫יש מקום שאוכל לשכור בו למענך טוקסידו?‬
‫סטיבן! בוא הנה.‬
‫- אתה צריך לראות את זה. - אבא, זה בטיפול. תודה.‬
‫בסדר.‬
‫אז ספרי לי על נשף הדבס הזה.‬
‫כן, אז כנראה זה בשביל בנות כמוני.‬
‫בנות שלא יודעות מי הן.‬
‫- לא התכוונתי לזה ככה... - בת דודה שלי עשתה את זה בשיקגו,‬
‫והן גייסו המון כסף לבתי ספר ציבוריים.‬
‫נהדר.‬
‫כן! בלי, את מוכנה להראות לי איפה השירותים?‬
‫בטח!‬
‫ויקטוריה באמת קראה את הספר שלך.‬
‫אני מופתע שבסוף היא לא ברחה בצרחות.‬
‫אני סופרת, ג'ון. אני כותב סיפורת.‬
‫תגידי לוויקטוריה.‬
‫עד כמה מאוחר היא יכולה להישאר? שהוריה לא יתרגזו.‬
‫- טוב. - מותר לה לשתות, נכון?‬
‫- חבל לבזבז את הרימונים האלה. - בסדר, אני מבין.‬
‫אלוהים, אני מתגעגע לזה. כולנו ביחד לארבעה-ביולי-פישר טוב כמו פעם.‬
‫כמעט כולנו.‬
‫לא הסתדר לאדם להגיע?‬
‫נראה שלא.‬
‫זה מעולה.‬
‫איך למדת להכין אותם?‬
‫ביליתי קיץ בעיר מדברית בטקסס‬
‫ליד הגבול ששמה מרפה.‬
‫היה שם בר שהגיש אותם.‬
‫אמרתי לברמן שאני לא אעזוב‬
‫עד שהוא יראה לי בדיוק איך הוא מכין אותם.‬
‫אפשר לטעום טיפה?‬
‫זה בסדר מבחינת ההורים שלך?‬
‫כן! לא, לא אכפת להם.‬
‫אז בטח.‬
‫אני אקח את זה לאבא שלך. קחי את אלה לסוזנה ולאימא שלך?‬
‫- כן, בטח! - תודה, אהובה.‬
‫איך זה? חזק?‬
‫- זה מדהים. - באמת?‬
‫לא פלא שאת אוהבת את זה. יש לזה טעם של ברד.‬
‫כן, בדיוק!‬
‫- אבל יש לי רעיון. - אוי, לא.‬
‫- סו-שף, אני צריכה עוד מיץ רימונים. - בסדר.‬
‫מה אתם מכינים?‬
‫מרגריטות רימונים, אבל עם טוויסט.‬
‫חייבים להשתמש בבלנדר הטוב.‬
‫לא השתמשתי בדבר הזה מאז כישלון הקול-אייד הגדול של 2011.‬
‫אני זוכר שהדלפקים היו דביקים במשך שני קיצים?‬
‫כן. בערך.‬
‫אבא השאיר את התיק שלו בחדר שלי במשך שנה...‬
‫כתזכורת לכך שטעויות אי אפשר לתקן.‬
‫חכה. הוא לא יכעס אם הוא יגלה?‬
‫הוא לא יגלה. הוא לא מגיע.‬
‫- טוב. - כן.‬
‫כן.‬
‫אדוני.‬
‫היא הולכת על החומר הטוב.‬
‫אנחנו לא צריכים עוד כישלון.‬
‫מספיק!‬
‫- הרבה יותר טקילה. - לא!‬
‫- לא. שים על זה ידיים. - תפסיק עם זה.‬
‫יודע למה אני מתגעגע?‬
‫לראות את לורל מעמידה את אבא במקום. היא הייתה נכנסת ואומרת, "אדם!"‬
‫אדם!‬
‫באת.‬
‫- ארבעה ביולי שמח! - אבא! באת.‬
‫היי, חבר'ה. היי, קוני.‬
‫אני אשתה קצת ממה שאתם מערבבים.‬
‫- כן, בטח. - היי, תודה, בלי.‬
‫אתה תאהב את הזיקוקים השנה. הכי טובים אי פעם.‬
‫אני בטוח.‬
‫- לאן כולם הלכו? - היי!‬
‫אדם!‬
‫הצלחת לצאת מהעבודה.‬
‫כן, לא יכולתי לפספס ארבעה ביולי עם המשפחה.‬
‫בסדר, בואו נחזור למסיבה.‬
‫בסדר! בואו, ילדים.‬
‫- קוני, אני יכול לדבר איתך? - אני הולך לחוף הים.‬
‫איך את מרגישה, סוז?‬
‫חבר בסלואן קטרינג אמר שהם מתחילים בניסוי...‬
‫מה אתה עושה כאן, אדם?‬
‫לורל התקשרה הבוקר. אמרה שאזיז את התחת שלי ואבוא.‬
‫היא לא הייתה צריכה לעשות את זה.‬
‫לא ידעת.‬
‫לא, אני לא.‬
‫חשבתי ששינית את דעתך.‬
‫טוב, אם זה כבר נעשה, אנחנו רק צריכים לעבור את זה.‬
‫אבל ג'ר ממש מתרגש להראות לך את הזיקוקים שלו.‬
‫לא אהרוס את הארבעה לבנים.‬
‫הרשו לי להציג את הספיישל של בלי.‬
‫- נחמד מאוד. - הם נראים נהדר.‬
‫שמרנו לך את חד הקרן המתנפח.‬
‫- תודה. - רוצה?‬
‫- כן. - חמוד מאוד.‬
‫היי, חבר'ה. היי, תראו את מי מצאתי.‬
‫- זה קם קמרון. - קם!‬
‫- לא, תודה. אני לא שותה. - נכון. יותר בשבילי.‬
‫מה קורה, חבר?‬
‫- היי, ג'ר. - היי, שיילה.‬
‫מה קורה, ג'יג'י?‬
‫- היי! - מה קורה?‬
‫- אני בסדר. מה נשמע? - מה זה?‬
‫מרגריטה רימון.‬
‫- זאת לא תחרות, קון. - תשאיר קצת לאחרים.‬
‫טוב, רגע, אבל מה אם זו הייתה תחרות?‬
‫זו לא הנחת היסוד של כל משחק שתייה?‬
‫את רוצה לשחק משחק שתייה?‬
‫למה לא? ארבעה ביולי, נכון?‬
‫- ועוד איך. - בואו נעשה את זה!‬
‫האם שלי נכנס?‬
‫- אלוהים. - תשתי.‬
‫שתי!‬
‫- ג'רמיה, שתה. - לא.‬
‫- שיילה. - מה?‬
‫שתי!‬
‫היי! ג'יג'י, שתי.‬
‫היא נכנסת עכשיו.‬
‫שתה!‬
‫- לשתות. - מה?‬
‫- היי, יו! - אלוהים.‬
‫למה אני כל כך גרועה בזה?‬
‫היי! קדימה!‬
‫רגע.‬
‫כן!‬
‫בחייכם.‬
‫שיחקנו אותה. תודי בזה.‬
‫שיחקנו אותה.‬
‫- נכון. - קדימה.‬
‫יפה.‬
‫זה די טוב, ילד.‬
‫קדימה, סטיבן!‬
‫קדימה!‬
‫מה קרה?‬
‫כן, אני יודעת שעשית את זה.‬
‫- ככה זה אחאים? - כן, אחי.‬
‫טוב, אבל האם ידעת שהיא הייתה אחת מהאנשים האחרונים‬
‫שביקרו במועדון החוף של לינדזי לוהן במיקונוס?‬
‫ברצינות?‬
‫אלוהים. אני אמות למען לינדזי. היא מלכה.‬
‫אבל איביזה עדיף.‬
‫ממש!‬
‫- את לא מסכימה? - לא.‬
‫- תגבה אותי. - קוני, תפוס.‬
‫- כן. לא, אני מניח שאני מסכים. - הוא אבוד.‬
‫- אני מסכים. - "כן, לא, כן, לא, אני מסכים."‬
‫תשתקי!‬
‫- אין לו מושג על מה הוא מדבר. - יש לו!‬
‫הנה זה בא.‬
‫תירגע עם המהירות, טום בריידי.‬
‫יירוט!‬
‫רוץ רחוק. הכדורים המסובבים שלך מעולים. זה בטח בגנים.‬
‫טאצ'דאון. "פטריוטים".‬
‫היי. דיברתי עם המאמן וולש מבראון.‬
‫מחכה לך מקום במפגש הקיץ.‬
‫טוב לי כאן.‬
‫היי, אבא. אנחנו מדליקים את הזיקוק הגדול שקנית במקסיקו.‬
‫זה שיוצר עץ דקל גדול.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫כולי ציפייה. אל תכוון אותו אל הבית.‬
‫- אראה לכם איך לרוץ אל השער. - חייבים לחפור את בור הצדפות.‬
‫- אבוא לעזור. - לך תבלה קצת עם אימא.‬
‫אני לא מבינה את קונרד.‬
‫דקה אחת הוא נמרח עליי.‬
‫הוא נשאר לישון, אבל אז אנחנו אפילו לא מזדיינים.‬
‫ואז הבוקר, הוא היה ממש בקטע שלי,‬
‫הוא נמרח עליי, ועכשיו הוא כאילו, "פוטבול".‬
‫כן. לא, לפעמים ממש קשה "לקרוא" אותו.‬
‫- כאילו, כל הזמן. - כן.‬
‫את באמת חושבת שהוא מחבב אותי?‬
‫כן. כן, לגמרי.‬
‫כלומר, הוא מדבר עלייך הרבה.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫היי. אולי תרצי לשתות.‬
‫מים.‬
‫קם קמרון, אתה כל כך מתוק. נכון שהוא מתוק?‬
‫רוצה לטייל על החוף?‬
‫בלי, דרך אגב, אני מתה על השמלה הזאת.‬
‫באמת? תודה. למען האמת, טיילור קנתה לי אותה.‬
‫- טוב, לטיילור יש טעם נהדר. - כן. אני יודעת, נכון?‬
‫לגמרי. אלוהים.‬
‫את יודעת מה?‬
‫את וטיילור, כאילו, תאומות,‬
‫כי שתיכן מגה אופנתיות.‬
‫- זה נכון. - שתיכן קשוחות.‬
‫אתן פשוט קשוחות.‬
‫ושתיכן מחבבות את אותם הנערים בקיץ, וזה...‬
‫באמת?‬
‫- בואי נצא להליכה. - לא, קם.‬
‫אני מדברת. רק רגע.‬
‫תראי, שיילה, אל תדאגי, כי אחי הוא אידיוט,‬
‫וזה היה חסר משמעות.‬
‫- בואי נלך. - מה היה חסר משמעות?‬
‫זה שהם התנשקו. זה היה כאילו...‬
‫הוא, כאילו, אוהב אותך. אוהב אותך!‬
‫רגע! מישהו רוצה עוד משקה? אני רוצה עוד אחד.‬
‫היי.‬
‫אתה יכול להיות נחמד לאבא ליום אחד? ברצינות. הוא משתדל.‬
‫יופי לו.‬
‫לא משנה מה יש לך נגד אבא, תשחרר, בסדר?‬
‫בבקשה.‬
‫כן, אז, אני בעיקר עובד בקיץ.‬
‫כלומר, פרינסטון די יקרה, וזה אם אתקבל, אז...‬
‫אתה תתקבל. יש לך מוטיבציה כמו שלי הייתה.‬
‫היי, מצאת את חדר הקלפים?‬
‫במועדון.‬
‫הוא ליד המלתחה של הגברים.‬
‫בדרך כלל משחקים שם פוקר עם הימורים גדולים.‬
‫בר פרטי, מלצר ייעודי...‬
‫וטיפים גדולים!‬
‫כשהמשחק מוצלח, אנחנו מחלקים מאיות.‬
‫אתקשר למענך. אראה מה אוכל לעשות.‬
‫תודה.‬
‫חכה, קם.‬
‫כולן הולכות. תגיד להן לא ללכת. תגיד להן לא ללכת.‬
‫תישארו, חבר'ה.‬
‫שיילה לא מרגישה טוב. אני חושבת ששתינו קצת יותר מדי.‬
‫בסדר. כן, טוב,‬
‫כלומר, אני עדיין מרגישה נהדר.‬
‫אתן יודעות מה?‬
‫בואו נעשה את זה שוב מחר. נעשה את זה שוב מחר!‬
‫- כן. בסדר. ביי. - ביי.‬
‫- נכון? - בלי, גם אני הולך.‬
‫למה?‬
‫אני חושב שנוכל להיפגש כשתהיי קצת פחות...‬
‫- קצת פחות? - פשוט תשתי מים.‬
‫- שתי הרבה מים. - טוב. אבל אני לא שיכורה.‬
‫אתקשר אלייך מחר.‬
‫בסדר.‬
‫שלום! יצור ימי!‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫היי! היי, חכו. אתן הולכות?‬
‫האובר שלנו כאן.‬
‫האובר שלכן כאן?‬
‫- תנו לי דקה. - את בטוחה?‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫אני יכול לבוא גם?‬
‫זה בסדר. אנחנו לא חייבים לעשות הכול ביחד.‬
‫זה לא שאנחנו זוג.‬
‫הייתי עסוקה בניו יורק בסוף השבוע שעבר,‬
‫ואתה הסתובבת עם טיילור במסיבה.‬
‫טיילור? לא. היא סתם החברה הכי טובה של בלי.‬
‫אני יודעת שהתחרמנתם.‬
‫שיילה, זה באמת חסר משמעות.‬
‫- היא חסרת משמעות. - תירגע.‬
‫זה לא שאנחנו בקשר מחייב.‬
‫דבס אפילו לא אמורות לצאת עם המלווים שלהן.‬
‫אנחנו סתם נהנים, נכון? שום דבר רציני?‬
‫כן.‬
‫כן, לא, אנחנו סתם נהנים.‬
‫כן. אני שמחה שאנחנו מסכימים.‬
‫נתראה כבר.‬
‫- לורל, מה הקטע? - פשוט תיכנס לכאן.‬
‫מה קורה בינך לבין בק?‬
‫זאת אשמתך.‬
‫לא היית צריכה להתקשר אליי בלי לשאול אותה.‬
‫אשתך גוססת מסרטן, ואתה לא יכול להגיע לחג האהוב עליה?‬
‫היא אמרה לי להתרחק. חשבתי שאת יודעת את זה.‬
‫למה היא לא רוצה אותך בסביבה?‬
‫מה עשית?‬
‫פישלתי. בדיוק כפי שידעת שאעשה.‬
‫הו, יצור ימי.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני במקלחת.‬
‫כולם הלכו,‬
‫אבל עדיין יש לנו מרגריטות לשתות.‬
‫טוב, אני לא יכול לשתות אותה במקלחת.‬
‫את יכולה פשוט להניח אותה?‬
‫אשתה אותה אחרי המקלחת שלי.‬
‫תמיד אהבתי אותך בשיער רטוב.‬
‫זה רומנטי כל כך.‬
‫מה רומנטי כל כך בשיער רטוב?‬
‫אתה פשוט לא מבין את זה.‬
‫כמה מאלה שתית?‬
‫שתיים, חמש.‬
‫זה לא חשוב.‬
‫אשאל אותך דבר אחד, בסדר?‬
‫קנית לי את שרשרת האין-סוף ליום ההולדת שלי?‬
‫ידעתי!‬
‫- ידעתי שאני צודקת. - את יכולה לתת לי קצת פרטיות, בבקשה?‬
‫ידעתי. ידעתי.‬
‫מי אמר שאת יכולה לשתות מרגריטה?‬
‫ויקטוריה.‬
‫זמן לעוגה.‬
‫מה? הגיע הזמן לעוגה.‬
‫- לאן כל הילדים הלכו? - יותר בשבילנו.‬
‫כך צריך, ג'ון. האופטימיסט הנצחי שלי.‬
‫אני רוצה את הפרוסה עם התותים.‬
‫בלי, את בסדר?‬
‫- מותק, את בסדר? - אדם, אני בסדר גמור.‬
‫- קדימה. - זה בסדר. די!‬
‫פשוט תסתלק.‬
‫אני מצטערת.‬
‫- אימא? - אטפל בך מאוחר יותר.‬
‫קדימה. קומי.‬
‫- אבא? - כן, מתוקה? הנה.‬
‫אני חושבת שוויקטוריה ממש מגניבה.‬
‫זה נהדר, מתוקה.‬
‫אני מצטערת על המעמד לעוגה של סבתא שלך.‬
‫לא משנה.‬
‫אני רואה שאת לא עונדת את הטבעת שלך.‬
‫רוצה לספר לי מה קורה עם אדם, לעזאזל?‬
‫אני מצטערת, אבל איך הייתי אמורה לדעת שאתם לא מסתדרים?‬
‫אנחנו צריכות לחזור למסיבה.‬
‫לא, אנחנו לא יוצאות מהחדר הזה עד שתגידי לי מה קורה.‬
‫הוא בגד בי לפני שלוש שנים עם המזכירה שלו.‬
‫מה?‬
‫בזמן שעברתי כימותרפיה.‬
‫- את... - זה כל כך שנות ה-80, נכון?‬
‫מצד שני, אדם מעולם לא היה יצירתי במיוחד.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫כי היית אומרת לי לעזוב אותו, ולא רציתי, ועכשיו אני כן רוצה.‬
‫למה עכשיו?‬
‫אני לא רוצה אותו לידי בסוף.‬
‫- אני אהרוג אותו. - לורל, טיפלתי בזה.‬
‫עד שנחזור, הוא כבר יעזוב את הבית.‬
‫רגע.‬
‫תאטי שנייה.‬
‫אדם הוא שמוק, אבל את תזדקקי לו, הבנים יזדקקו לו.‬
‫- נהיה בסדר בלעדיו. - אבל ברור שאת לא.‬
‫אתה תמיד חושבת שאת יודעת הכול הרבה יותר טוב מכולם.‬
‫פשוט תפסיקי לנסות לנהל את חיי.‬
‫אם לא אעשה את זה, מי כן?‬
‫בק, את לא חושבת על זה עד הסוף.‬
‫מי יסיע אותך לתורים שלך, מי יוודא שהבנים אוכלים ולומדים?‬
‫אני עושה כמיטב יכולתי, טוב? אז פשוט תפסיקי ללחוץ עליי.‬
‫אני אהיה זו שתצטרך לסדר את הבלגן הזה.‬
‫טוב, שום דבר לא יסב לך אושר גדול יותר.‬
‫לכי לעזאזל.‬
‫- איך היא? - היא בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫תחשוב מהר.‬
‫אלוהים.‬
‫מוכן?‬
‫- למה אתה כזה עקום? - תקשיב.‬
‫זאת לא אשמתי שאתה לא מסוגל להחזיק שקית אשפה.‬
‫טוב.‬
‫היי, "טיפשים בלי הפסקה", תוכלו לארגן את הזיקוקים?‬
‫- אני אנקה. - כן. בטח. בוא.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫- היי, אבא. - היי.‬
‫ניקית הכול?‬
‫כן, ובלי למעלה עם אבא שלה.‬
‫למה נתת לה להשתכר כל כך?‬
‫יש לך מזל שהיא ואימא שלך לא נפצעו.‬
‫לא ידעתי שהיא שתתה כל כך הרבה.‬
‫אתה הכי מבוגר. אתה צריך להשגיח על הצעירים יותר.‬
‫אני לא יודע למה, אבל חשבתי שאוכל לדבר איתך.‬
‫קוני, חכה רגע. אני מצטער, בנאדם. יש לי הרבה על הראש עכשיו.‬
‫פשוט תלך, אבא.‬
‫כן! זה היה אדיר.‬
‫בחייך, זה היה הכי טוב שלנו עד כה.‬
‫מה קרה?‬
‫שיילה יודעת על טיילור.‬
‫אוי, שיט.‬
‫והקטע הוא, בנאדם,‬
‫ששיילה אפילו לא נראתה כועסת.‬
‫לא נראה שאכפת לה בכלל. היא אמרה שזה לא רציני בינינו בכל מקרה.‬
‫ואתה האמנת לה?‬
‫אחי, היא רצתה שתגיד שאתה רוצה שתהיו בקשר מחייב.‬
‫- מה? לא. - כן, טמבל, כן.‬
‫אני יודע איך זה עובד.‬
‫אוי, פאק.‬
‫אחי, אני לא יודע, בנאדם. אני פשוט משוגע עליה.‬
‫אני נשבע. מעולם לא הרגשתי כך כלפי אף אחת אחרת.‬
‫אז תפסיק להיות כזה מדוכדך ולך תאמר לה.‬
‫תן לי קצת. קדימה.‬
‫שלום לך.‬
‫מה שלום בין הקטנה?‬
‫בין שבורה.‬
‫אוי, הראש שלי.‬
‫סוזנה ממש כועסת עליי?‬
‫היא לעולם לא תכעס עלייך.‬
‫אימא כנראה כן.‬
‫לה אסור לדבר.‬
‫אני זוכר ארבעה ביולי כשסוזנה שכרה מכונת מרגריטות.‬
‫קחי. זה עוזר.‬
‫תאמיני לי, הבצק והשומן הם החברים שלך.‬
‫אני לא יכולה לדמיין את אימא שיכורה.‬
‫זה לא קרה לעתים קרובות,‬
‫אבל כשזה קרה, זהירות.‬
‫אתה עדיין אוהב אותה?‬
‫אני חושב שאני תמיד אהיה קצת מאוהב בלורל.‬
‫אבל היא הפסיקה להיות מאוהבת בך?‬
‫זה לא כזה פשוט.‬
‫לפעמים אנשים משתנים. הם מתפתחים בכיוונים שונים.‬
‫זה לא אומר שהם מפסיקים לאהוב זה את זה.‬
‫איפה אימא?‬
‫היא יצאה. אני חושב שהיא וסוזנה רבו.‬
‫- מה? - אל תדאגי.‬
‫הן יפתרו את זה. הן תמיד פותרות.‬
‫קדימה.‬
‫הסנדפייפר‬
‫ג'ין מרטיני, קר מאוד. תודה.‬
‫המינגוויי היה מאשר.‬
‫הוא נהג להקפיא מים בפחיות כדורי טניס,‬
‫ולשים אותן בקנקן מרטיני, כדי שהמרטיני שלו יהיה קר כקרח.‬
‫אבא?‬
‫היי, ילד.‬
‫- אתה כבר הולך? - כן.‬
‫עסקת ברקלי מתפרקת.‬
‫אני חייב לעלות לטיסה הבאה ללונדון.‬
‫זה הסופ"ש של ארבעה ביולי.‬
‫הבריטים לא ממש רואים בעצמאות שלנו חג.‬
‫חשבתי שתלמד אותי מהלכים בפוטבול.‬
‫מבטיח. מייד אחרי שאסגור את העסקה הזאת.‬
‫חייבים לדבר על נבחרת הפוטבול לשנה הבאה.‬
‫- אני לא כזה טוב. אני לא קונרד. - אתה מהיר מכפי שהוא אי פעם היה.‬
‫בסדר, אוהב אותך, בן.‬
‫גם אני אוהב אותך, אבא.‬
‫בסדר. להתראות.‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫נוכל לדבר שוב על זה שאת ואני יוצאים ללא מחויבות?‬
‫בטח.‬
‫אני יכול לשבת?‬
‫כן, בוא.‬
‫בסדר.‬
‫קודם פישלתי.‬
‫לא, למעשה, פישלתי פעמיים.‬
‫ראשית, כשהתחרמנתי עם טיילור, וזה היה הדבר המטופש ביותר שעשיתי.‬
‫בסדר? ואז, מוקדם יותר היום,‬
‫כשאמרת שאנחנו לא בקשר רציני, ואני הסכמתי איתך.‬
‫אני לא יודע, לא התכוונתי לזה.‬
‫אז למה אמרת את זה?‬
‫כי קפאתי.‬
‫תראי, אני מצטער.‬
‫אני מצטער, את פשוט מלחיצה אותי כל כך.‬
‫למה?‬
‫כי את מי שאת.‬
‫אני לא רוצה להיות עם אף אחת אחרת, בסדר?‬
‫כלומר, את רוצה?‬
‫לא.‬
‫כשפרסמנו את הרומן הראשון שלי, כולם אמרו...‬
‫"אין שוק עבור ספר על דמות ראשית פיליפינית,"‬
‫ועכשיו זה כל מה שהם רוצים ממני.‬
‫- אלוהים. כן, לגמרי. - אני יודע. נכון?‬
‫אבל לפחות הם רוצים ממך משהו.‬
‫- טוב... - סליחה.‬
‫לא אתפלא אם המו"ל שלי יוותר על הספר הבא שלי.‬
‫כלומר, לא שיש לי בכלל ספר לתת להם.‬
‫לא, אני מבין אותך, יודעת?‬
‫הספר שאני עובד עליו כרגע, הוא גומר אותי.‬
‫אני יושב שם כל היום ופשוט בוהה במחשב שלי.‬
‫חייו של סופר.‬
‫היי, רוצה ללכת מכאן?‬
‫לאן?‬
‫- היי. - אלוהים.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני רק אוכלת קצת דגני בוקר לפני שאני הולכת לשחות.‬
‫איפה היית?‬
‫סתם יצאתי לסיבוב ברכב.‬
‫לא תצעקי עליי?‬
‫את רוצה שאצעק עלייך?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שנחזור בזמן,‬
‫כך שאני לא אפריע לקונרד במקלחת.‬
‫הוא היה עירום?‬
‫לא, הוא לבש בגד ים.‬
‫אבל אמרתי לו שהוא נראה מאוד רומנטי בשיער רטוב.‬
‫- אני מקווה שקם לא שמע את זה. - תודה לאל, לא.‬
‫אבל הוא בטח גם כועס עליי.‬
‫לעולם לא אשתה שוב.‬
‫אכין מרק הנגאובר. את יכולה לאכול אותו לארוחת בוקר.‬
‫אני לא יודעת אם אני מרגישה...‬
‫אני מרגישה, כאילו,‬
‫זיקוקים עם קם.‬
‫הרגשת אותם עם אבא? לפחות בהתחלה?‬
‫מה שהרגשתי כלפי אבא שלך היה יציב.‬
‫זה היה כמו מדורה נעימה‬
‫שתחמם אותי לכל אורך הלילה.‬
‫אבל זה לא היה מספיק?‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫האם אי פעם הרגשת זיקוקים כלפי מישהו?‬
‫פעם אחת, אבל לא היה לזה סיכוי להצליח.‬
‫האש הייתה שורפת את שנינו בעודנו חיים.‬
‫אבל זה גם לא הסתדר עם אבא,‬
‫אז איך את יודעת כשזה האדם הנכון?‬
‫את תדעי כשתרצי להיות עם אותו אדם בלי קשר לכלום.‬
‫חם מדי, בטוח מדי, לא יהיה אכפת לך.‬
‫ההרגשה פשוט תהיה שזה נכון.‬
‫החגורה שלך לא קשורה.‬
‫אוהבת אותך, אימא.‬
‫אוהבת אותך גם, בין.‬
‫אז כולם שונאים אותי עכשיו?‬
‫מי יכול לשנוא אותך?‬
‫נראה לי ש"השחילו" לאימא שלי מקודם.‬
‫מה? מי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הידד, לורל.‬
‫בלי, בקשר לשרשרת ההיא...‬
‫- אני מצטערת שהעליתי את זה. - לא, לא, אני...‬
‫באמת קניתי אותה בשבילך.‬
‫אז למה לא נתת לי אותה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫התביישתי, אני מניח.‬
‫למה?‬
‫את לא יודעת איזו השפעה יש לך על אנשים.‬
‫השפעה על אנשים? אני לא...‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫כן.‬
‫את כן.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬