Din episoadele anterioare...
Vizitele de azi au fost anulate.
Așa că vreau să ieșiți din casă.
Promenada. Grozavă idee!
Vino cu noi, Skye!
Odată ce văd mai mult din Cousins și stau cu voi,
au să înțeleagă de ce iubim atât de mult locul ăsta.
- Sigur îi convine lui Milo că vii? - De ce nu?
Pentru că ne-am sărutat două secunde?
Nu-ți face griji! Sunt aici cu tine, bine?
Simt că toată lumea se îndepărtează.
Casa e ultimul lucru care ne mai ține împreună.
Totul a dispărut.
VARA ÎN CARE AM DEVENIT FRUMOASĂ
Era ca și cum ea nu fusese niciodată aici.
Nu credeam că este posibil ca situația să se înrăutățească.
M-am înșelat.
E mai rău.
E rău de tot.
Totul a dispărut.
Ce naiba, Julia?
Îmi pare rău. Trebuie să fie un șoc.
Am vorbit cu tatăl vostru după-amiază.
Am hotărât amândoi că cel mai bine e să nu mai tărăgănăm.
Nu-mi pasă ce-ați hotărât voi.
Nu aveai dreptul să atingi nimic. Erau lucrurile ei.
- Respiră, omule! Bine? - Termină!
Totul este în depozit.
M-am asigurat că toată lumea e atentă cu fiecare lucru.
Fac ce trebuie să fac pentru a vinde.
Aiureli! Puteai să spui ceva, să ne avertizezi!
- Vrei doar să ne umilești mama... - Ajunge!
Nu ești singurul care suferă.
Și nu pe mine ar trebui să fii supărat.
Mama ta putea să vă avertizeze că asta se va întâmpla.
A vrut doar să mă facă pe mine să par antagonistul, ca de obicei.
Îmi pare rău că era prea ocupată să moară pentru a-ți face viața puțin mai ușoară.
E nasol că bunicul nostru o iubea mai mult decât pe tine,
dar nu sunt surprins.
Conrad și-ar fi putut alege cuvintele mai bine, dar nu greșea.
Adevărul doare.
Doare cu totul.
Jere!
Ce le-ai spus?
Le-am spus despre Cacaciun.
Am vrut să înțeleagă de ce vinzi casa.
Nu ar fi trebuit să faci asta. Era ceva intim.
Nu apăr spusele lui Conrad.
Nu a fost corect.
Dar nu pot apăra nici asta, mamă.
Tu poți?
- Connie, haide! - Nu.
Con!
Desigur, tata nu a făcut nimic să o oprească.
Connie, ce poate face?
Jere, lui nu-i pasă de noi.
Tatăl nostru nu avea să câștige vreodată titlul Tatăl Anului.
Avea defecte, sigur.
Dar, când conta, era prezent.
Conrad pur și simplu nu putea să vadă asta. Nu voia.
Și dobitocul nici măcar nu-mi răspunde.
- Știai? - Ușurel!
Vorbesc serios. Știai?
Nu am știut nimic, bine? Jur că v-aș fi spus.
Oare? Serios? Nu ne-am văzut de zece ani.
O zi la promenadă te face să-ți trădezi mama?
Știu că nu ne cunoaștem bine, dar nu v-aș fi făcut rău.
Connie, haide, ce facem?
Nu știu.
Toată viața l-am admirat pe Conrad.
A fost întotdeauna mai inteligent, mai rapid, mai bun, pur și simplu.
Poate chiar aveam nevoie de asta, de cineva pe care să admir.
Dar multe s-au întâmplat anul ăsta, și nu mai simt așa.
Bine, nu putem pleca.
Casa nu este vândută încă. Mai avem o șansă.
Una mică. Vă dezvălui că agenta imobiliară a mamei se așteaptă
la mai multe oferte peste prețul cerut, fără clauze.
Mulțumesc, Skye, pentru estimarea sumbră ca naiba.
- Unde dormim la noapte? - Sunt saci de dormit în garaj.
- Nu dorm în casa asta. - Nu trebuie.
De obicei, hotelurile sunt pline în perioada asta.
Cred că ar trebui să plec.
V-aș invita să stați la mine, dar este un loc destul de mic, așa că...
Da, poate ar trebui să plecăm și noi.
Sunt gata să renunțe.
Nu plecați!
Știu un loc unde putem dormi la noapte.
Bine. Am ajuns.
Ai păstrat asta?
Avantajul de a nu face curat în portofel.
- Și dacă e cineva aici? - A fost închis ore întregi.
Nu există paznici de noapte. E în regulă.
Bine.
ANGAJAȚI CLUBUL PLAJEI COUSINS
- La naiba! - „Nu e un plan grozav.”
E din Răzbunătorii.
Robert Downey Jr.?
„Am înțeles referința.”
Puteți să încetați puțin?
Bine.
Trebuie să existe altă cale, nu?
Putem încerca poarta piscinei.
Sau am putea folosi codul mamei mele.
- Ești sigur? - Al mamei tale?
Da, e în regulă. E managerul restaurantului de aici.
Nu are probleme dacă cineva verifică registrele?
Lucrează la cele mai aiurite ore. Nu ar trebui să trezească suspiciuni.
Atâta vreme cât nu facem vreo prostie,
ar trebui să fie bine.
Nici n-o să știe că am fost aici.
Îți mulțumim că n-ai plecat să prinzi balene, Cam Cameron.
Mulțumesc.
- Mersi. - Mulțumesc, Cam.
E cineva?
Deci, ce facem acum?
Am putea să căutăm mâncare? Am nevoie de altceva decât zahăr.
Te însoțesc la bucătărie.
Pot să vin și eu? Am pretenții la gustări.
Taylor, vino cu mine! Facem pături din draperii.
Nu, merg după gustări.
Am nevoie de vocea ta puternică ca să sperii ucigașii.
Sunt în echipa ucigașilor.
Bine. Dacă ești de acord să dormi pe lenjerie de poliester prăfuită.
Te urăsc foarte tare. De ce ai nevoie de ajutor cu asta?
- Pentru ce ai nevoie de mine? - Să mergem!
Bine, știu un loc unde putem dormi. Vrei să vii?
Mă duc cu Cam și Skye.
Ne vedem mai târziu.
Ești bine?
Nu ar fi trebuit să merg la promenadă.
Asta nu este vina ta, Conrad.
Nu aveai cum să știi de planul Juliei.
Poate. Dar nu ar fi făcut-o dacă aș fi rămas acasă.
Au luat totul.
Și ai auzit-o pe Skye. Casa o să se vândă repede.
Nu.
Nu s-a terminat. Vreau să spun...
O să găsim o soluție.
Uneori mă urăsc pentru că mi-a luat atât să observ.
Acea forță invizibilă dintre ei doi.
Am vrut să-i spun lui Conrad că nu are niciun drept.
Că a ignorat-o pe Belly în toți acești ani.
Doar că nu ținea doar de Conrad.
Era și alegerea lui Belly.
Așa că m-am străduit să trec peste asta.
Erau lucruri mai importante pentru care să ne facem griji.
Ce faci aici? Nu ai cursuri?
S-au anulat.
Am zis să vin să vă văd pe tine și pe mama.
A luat Snickers normale pentru colindători?
Crezi că asigurarea mamei o să accepte o pungă de sendvișuri plină de chitanțe?
Pentru că asta e tot ce am.
Sunt sigur că o să fie bine.
Dacă nu, găsim noi o soluție.
Cum e în ultimul an?
Bine, cred.
Mama a zis că ești Regele balului.
Încoronarea a fost practic stabilită încă din primul an.
- Da. - Da, așa că...
Ai o parteneră?
M-am dus cu Blake.
Da. E super!
Tu te vezi cu cineva?
Noi doi nu am vorbit niciodată despre ce s-a întâmplat cu Belly.
Jere, ce s-a întâmplat vara trecută a fost aiurea.
Nu am aflat că v-ați sărutat decât după...
Speram doar că ai putea...
Ce?
Să-ți dau binecuvântarea mea?
Nu-mi vine să cred că ai venit aici așa.
Fă ce vrei! Oricum, întotdeauna faci asta.
Jere, vreau să fiu cu ea.
Chiar cred că asta vrea și ea,
dar îi este teamă că o să te rănească.
- Zău? - Da.
E devastată că nu i-ai mai răspuns la mesaje din vară.
Ei bine, am fost ocupat.
Nu vreau să ne urăști.
Dar mă gândesc la ea tot timpul.
Și mă doare, e ca o durere fizică în piept
faptul că nu-i pot spune că sunt îndrăgostit de ea.
Când fratele tău spune ceva de genul ăsta, există un singur răspuns corect.
Chiar dacă nu pare deloc corect.
Nu pot să stau între voi,
așa că dă-i drumul!
Mulțumesc.
Dar, fiind cu Belly săptămâna asta, mi-am amintit din nou.
Planul meu genial de a rămâne supărat și a o ține la distanță e un eșec.
Așa că îmi tot spun
că n-o să fiu eu niciodată. O să fie Conrad.
Jere, așteaptă!
Hei!
Credeam că te îndrepți spre bucătărie cu Conrad.
Nu, sunt destui.
Și apoi, prefer să merg cu tine.
Mă duc în camera de proiecții. Nimic special.
Mie mi se pare o aventură.
Nu știi niciodată ce găsești în spatele ușilor ălora.
Este un club, nu Narnia.
Și, totuși...
„Aventura în sine merită.”
Sunt multe lucruri bune aici.
Există prosoape de baie turcești și halate egiptene de bumbac.
- E ridicol. - Bine.
Vezi la obiecte pierdute, poate mai sunt pulovere.
OBIECTE PIERDUTE
- Stai! - Doamne!
În asta aș putea fi una dintre surorile Hadid.
Fă o poză! Nu mai râde!
- E atât de drăguț! - Ce? Poză de profil nouă?
Nu, este pentru Milo.
Scuze.
- Poți să încetezi? - Da.
Cine abandonează lucrurile astea?
Cei care dau bacșișuri grase.
Pentru ei, pierderea unui lucru e o scuză ca să-și ia ceva mai bun.
Nu știu cum de n-ai fost pervertit când ai lucrat aici.
Ai grijă! E aproape un compliment.
Aproape.
Să nu ne repezim!
Cred că oamenii bogați nu se întorc nici pentru droguri.
E tare!
E perfect.
Este cel mai glorios loc de dormit pe care l-am putea cere
cu o cheltuială de fix zero dolari.
Da. Avem fler pentru chestii legendare.
Au lăsat deschisă ușa de la cabina de proiecție.
Mă întreb dacă mai știu să manevrez asta.
Aproape am reușit.
Perfect. Începem!
Bine. În regulă. Ești gata pentru niște marionete de umbră?
- Da. - Hai să o facem! Bine.
- Pasărea. Clasic. - Da. Dar acum...
- Melc. - Stai, e impresionant.
- Bine. - Stai să văd dacă pot...
Poate un... lup.
Bine.
Iepurașul.
- Lupul... mănâncă iepurașul. - Hei!
- Nu așa joci marionete de umbră. - Așa joc eu marionete de umbră.
Când se uită la mine, aproape că-mi vine să cred
că mă vede așa cum îl vedea pe Conrad.
APARTAMENTUL
Apartamentul... Mama ta a vrut să-l vedem împreună vara trecută.
A spus că Billy Wilder a fost cu mult înaintea vremurilor sale.
Spunea des asta.
Da, am văzut o mulțime de filme anul trecut.
S-a dezlănțuit.
Adică, alegea o temă și urmărea trei filme la rând.
Își lua un milion de gustări.
Bea sucul verde pe care i-l făceam cu un...
- Cu pai de zahăr? - Da!
- Eu am învățat-o. - Da. Doamne!
Stai puțin!
Împărțim?
- Împărțim. - Da.
Ce este?
Seara de filme mă face întotdeauna să mă gândesc la tine.
Mi-e foarte dor de de tine și mă gândesc că ar trebui să te sun, dar...
Aș vrea să o fi făcut.
Și aș fi răspuns.
Aș fi venit.
Ar fi îngreunat situația.
Le dau mesaj lui Conrad și Steven. Le zic că am găsit un loc.
Puneți tartinele pe căruțul ăsta. Nu cred că o să observe cineva.
Oricum fac prea multă mâncare pentru sezonul debutantelor...
Mie îmi sună bine.
Am auzit un zvon astăzi.
Îl știi pe tipul ăla, Liam Myer? Puștiul super bogat din East Side?
A cumpărat un Maserati și l-a făcut praf după două zile.
Știu că erau banii lui tati, probabil,
dar cum și-a permis un puști un Maserati?
A fost cu totul altceva.
Bunicii i-au făcut un fond fiduciar.
A convins un judecător să-i dea acces cu doi ani mai devreme.
Bum, Maserati!
A implicat un judecător?
Da, părinții lui erau supărați.
Cam Cameron, fântână de bârfe. Nu mă așteptam să fii așa.
Da, am fațetele mele.
Ia niște fețe de masă! Iau niște perne.
Bine.
Toate astea sunt pentru debutante?
Da.
Nu-mi vine să cred că facem ceva care a început
ca petrecere pentru a prezenta societății niște fecioare sexy. E ca și cum...
Nu știu, Taylor. Cred că ți-ar fi plăcut să fii debutantă.
Îmi pare rău, ne cunoaștem?
Te cunosc, Taylor.
De fapt, te cunosc de foarte multă vreme.
Tu și Belly v-ați jucat de-a prințesele ani de zile.
Și? Tu dădeai ture rugându-i pe toți să vă jucați de-a doctorul.
Asta nu înseamnă că ai ajuns un pervers.
Omule, unde ești? Am găsit un loc unde să dormim.
Ce faci?
Bine, imaginează-ți asta, da?
Cântă melodia perfectă, tipul perfect.
Nu eu. Evident.
Evident.
Dar bărbatul tău perfect te întâlnește pe ringul de dans, purtând...
Purtând costum și cravată.
Milo nu ar purta niciodată costum și cravată.
Milo nu e bărbatul tău perfect.
Bine. Acum...
Tipul ăsta...
te vede în rochie
și îți spune cât de frumoasă ești.
Și apoi...
Ești așa de siropos!
Te rog!
Chiar vrea să danseze cu tine.
Știu cum se face.
Vezi? Nu e așa de greu.
Nu v-ați jucat!
- Ai grijă! - Mă descurc, nu te stresa!
Știți ceva de Taylor și Steven?
Nu. Pot să mă duc să-i caut.
La gustările astea te gândeai?
Da, vin cu tine.
- Nu pot să-l deschid. - Nu.
E în regulă. Mă ocup eu. Fac curat, promit. Scuze!
Steve-O!
Știai că Liam Myer a fost ajutat de un judecător să-și acceseze fondul?
Pariez că a ieșit bine.
Da, dar...
Dacă unul ca el poate, am putea și noi.
Să ce, Connie?
Chiar vrei să-l dai în judecată pe tata?
Nu știu. Poate?
El refuză să lupte cu mătușa Julia pentru casă.
Și i-am spus deja, nu renunț până nu salvez casa.
Cel puțin nu suntem singuri.
E frumos să-i ai pe toți în jur.
- Pare ca pe vremuri. - Știu.
E bine să văd că tu și Belly vă înțelegeți din nou.
Îi lipseai ca prieten.
Mă simt ca într-un film de sărbători.
O știi pe mama, adoră unele teme.
Mă bucur că anul ăsta putem sărbători împreună.
Da, sigur.
Uite ce masă uimitoare! Martha Stewart poate să mă pupe în fund.
Îmi place când înjuri.
„Fund” nu e înjurătură.
Susannah, spune „afurisit”!
- Steven! - Ce e? Ai spus că ți-a plăcut.
I-a plăcut afurisenia.
Toată lumea să ia loc, vă rog! Se răcește mâncarea.
Să spună fiecare de la masă pentru ce e recunoscător!
Jere?
Eu rămân ultimul. Bine?
Slavă Domnului!
M-a prins punând zahăr în sucul lui verde.
Mi-ai stricat rețetele sănătoase. A fost o blasfemie culinară.
Nu le-am stricat. Le-am îmbunătățit.
Cum ai făcut cu musacaua?
Tot mi se pare mai bună cu bucățele de hotdog.
Beck, dacă strici o rețetă, stric-o cu friptură!
El știe cât îmi doream să țin mâna lui Belly așa?
I-ar păsa?
Când era mic, Jere făcea sendvișuri uimitoare.
- Conrad... - Mamă, nu!
Conrad, care putea să facă cel mult sendviș cu unt de arahide și gem,
l-a convins pe Jere că o coajă crocantă încrețește părul.
Omule, așa e! Voiai să ai părul drept.
Da.
- Și Jere nu s-a mai atins de sendvișuri. - Niciodată.
Iar Conrad le-a terminat.
Viclean!
Te-ai răzbunat când ai făcut pipi în cutia cu masa de prânz.
Da. Să nu vorbim despre asta!
Bine.
La naiba!
Sunteți gata pentru jocuri?
Sunt prea plin.
Dumnezeule! Belly, vino sus!
Beck a găsit o grămadă de haine din anii '90.
Încă nu m-am uitat prin tricourile lui Susannah.
Nu știu dacă suport să porți tricourile mamei din facultate.
Multe carouri și unul jerpelit cu Oasis pe care l-a furat de la mine.
N-o asculta! E marfă bună.
Steven pregătește Wii, dacă vreți să jucați.
Eu mă retrag.
- Bine. - De fapt...
putem vorbi puțin?
Da, ce este?
Data viitoare când mai vine Belly, poți să mă anunți înainte?
Credeam că știi că vine toată lumea.
Da, știam.
Dar, dacă sunteți aici împreună,
nu vreau să fiu prin preajmă.
Jere, e Ziua Recunoștinței, normal că suntem...
Nu, e mai bine pentru toată lumea să păstrăm o anumită distanță.
Tu fă ce vrei, eu fac ce vreau.
Sigur.
Dacă asta vrei.
Noapte bună!
Auzi muzică?
Da.
Doamne!
Scuze. Sper că nu am întrerupt nimic.
Nu ați întrerupt nimic.
Doar vorbeam despre
balul debutantelor și m-am gândit
să-i arăt mișcări lui Taylor.
Ni le-au inoculat atât de adânc, încât sunt greu de uitat.
- Da. - Da.
Căutați ceva anume?
Te căutam pe tine.
Am găsit un loc unde să dormim. Ți-am trimis mesaje, dar...
E vina mea.
E semnal prost.
Joci gin rummy?
Partea mea preferată.
- Nu mă pricep. - Eu mă pricep. Aduc cărțile.
Nu trebuie să mă distrezi, domnule Baxter.
Nu mi-ar plăcea nimic mai mult decât să stăm împreună.
Ghici ce am făcut Crăciunul trecut!
- La naiba! - Uite un șervețel!
Vreau și eu.
... apoi am venit acasă și am curățat după dl Eichelberger.
A avut o mică petrecere cu lichior de ouă, așa că anul ăsta am luat-o înainte.
Treiul taie, pica dublează, cel mai mare împarte.
Liam Hei, sper că ești bine.
Pot să întreb ceva despre situația ta familială?
Taylor, e scârbos!
Am văzut un TikTok despre asta.
Faci două găuri ca să treacă fumul,
și apoi...
Da, dar nu poți fuma orice iarbă.
Nu este orice iarbă. Era de la lucrurile pierdute de bogați.
Probabil că e bună.
- Îmi mai dai unul? - Da.
Ai nevoie de ajutor, Tay-Tay?
Mă lași puțin? La naiba!
Poți să nu faci atâta mizerie, te rog?
Și nu poți fuma aici. Miroase tapițeria.
Nu fumez aici.
Bine, ce-ar fi să mergem cu asta afară?
Până nu face Cam Cameron un atac cerebral.
- I-am dat tare. - Da!
- Haide! - Nu ar trebui să meargă atât de repede.
Faceți liniște,
pentru că nu ar trebui să fim aici acum.
- Haide, calc-o! - O calc!
Cred că știu care este problema.
- Ce e? - Cred că suntem prea mulți.
- Da. - Asta are sens.
Omule!
- Plătești pentru asta! - Hai!
- Împingeți! - Bine.
- ... a stat înăuntru. - Te ajut?
E atât de enervant!
Iarba n-ar trebui să fie așa de greu de fumat.
Pot să încerc?
- Da. Trage! - Mersi.
Ai grijă! Costă 1.200 de dolari.
Haide! Vrei ajutor?
Ce e? Ce privire a fost aia?
Tu și Steven... Pare că aveți o chimie.
Nu, nu e nicio chimie. O păstrez pe toată pentru Milo.
Bine.
Steven m-a rănit rău anul trecut.
Nu e genul de suferință care trece ușor.
- Da. - Poate nu trece niciodată.
Da, pricep.
Știu că pricepi.
Știi, cred că l-am iubit pe Conrad
mai mult și mai adevărat decât pe oricine în viața mea.
Și probabil nu am să mai iubesc pe nimeni așa.
Sincer, este oarecum o ușurare,
fiindcă nu știu dac-aș mai supraviețui unei experiențe la fel.
Putem face un pact?
Putem să lăsăm prima iubire în trecut, unde îi e locul?
Da.
V-am văzut pe tine și pe Jeremy la promenadă.
Și în seara asta, pe canapea.
E ceva, indiferent cât de departe stai...
E prezent.
Da, simt că ar putea exista ceva.
O electricitate care ne leagă.
Și apoi îmi amintește cât de mult l-am rănit înainte.
Nu știu,
nici măcar nu ar trebui să mă gândesc la el așa.
Cred că aproape am reușit.
- Îmi pare rău. - Împingeți!
- Mai cu viață! - Bine.
În regulă.
Bine. A murit de tot.
Ce-ar fi să stăm aici?
Ar fi o sincronizare perfectă,
pentru că am descoperit secretul mărului-bong.
- Bravo, Skye! - E surprinzător.
Am fațetele mele.
Grozav! Începeți despachetarea!
Taylor, tabăra de volei e peste patru zile.
N-o să ne facă teste antidoping.
Antrenoarea ne-ar fi zis asta în e-mail, nu?
Ce e-mail?
Cel primit ieri despre tabără. Ai vorbit cu antrenoarea?
- Nu, încă nu. - Belly, de ce?
- Jur, dacă abandonezi din nou... - Nu abandonez. Vreau să merg.
Ei bine, nu-mi spune mie, spune-i antrenoarei!
Bine, da. Îi trimit imediat un mesaj.
- Da. - Ține!
Bună, dnă antrenoare!
Știi, chiar nu vreau...
Nu vreau să discutăm prea mult despre sezonul trecut.
Și, nu știu, mi se pare că...
Vreau să apar, să joc și să arăt ce pot pe teren.
- Ador asta, tipic Killa B. - Da.
- Așa e? - Da.
Deci nu trebuie să-i dau mesaj, nu?
Dă-mi telefonul!
E ridicol!
„Bună, doamnă antrenoare. Vreau să vin în tabără weekendul viitor.
„Am vorbit deja cu restul echipei,
„și toată lumea e de acord.
„Abia aștept să ne vedem pe teren.”
Da, e bine.
- Da. Știu. - Ce se întâmplă aici?
Jucăm adevăr sau provocare?
Da, te bagi?
Te provoc să mănânci mărul-bong.
Am făcut chestii mai rele.
- Știm. - Am muncit atât de mult la el!
Îmi pare foarte rău, Skye.
- Nu... - Îmi pare rău.
E în gură!
- Ce gust are? - Are gust de...
Doamne!
- Doamne! - Scârbos!
La naiba!
- Știe că trebuie să curețe, nu? - Îl obligăm.
Am măr pe picior.
Mai jucați adevăr sau provocare?
- Conrad? - Nu joc.
Hai, frate! Ce ai? Ți-e frică?
Hai, omule!
Unde te vezi în următorii zece ani?
Aici, sincer.
Mă întorc în Cousins.
La grătare de 4 iulie, săpat după scoici.
Surfing cu Jere.
- Margarita cu rodie. - Exact.
Cred că, orice mizerie ai face,
dacă te întorci aici, uiți.
Haide! Nimeni nu joacă corect adevăr sau provocare.
Ori jucați, ori o lăsați baltă!
De acord. Trebuie să fie mai ca Euforia.
Bine, încerc.
Bine. Ce ai?
Belly, te provoc să-l săruți pe Jeremiah.
Îmi amintesc momentul exact în care totul s-a schimbat.
Din prima clipă în care am văzut-o vara trecută, am fost condamnat.
Întotdeauna fusese doar Belly.
Fata dintotdeauna, prietena mea.
Doar că ce simțeam în acel moment era mai puternic.
- Cum a fost drumul? - A fost super.
Voiam să o iau în brațe și să o sărut cu foc.
Și sentimentul nu a dispărut niciodată.
Jere, vino aici!
Haide!
Dar nu eram singurul.
Am încercat să mă conving că nu e ceva bătut în cuie.
Îmi place de mine mai mult fără ei.
Că am o șansă.
Acum îmi e destul de clar că n-am avut niciodată.
Nu suntem prea mari pentru mizeriile astea?
Da.
Cam, știi cum se face.
Da, adevăr, te rog.
Care e cel mai mare regret al tău?
Adevărul.
Aș zice
că n-am petrecut destul timp cu sora mea înainte să moară.
- Îmi pare rău. N-am știut. - E în regulă.
- Nu trebuie să vorbești despre asta. - E în regulă.
A fost acum zece ani. Avea 16 ani.
Eram doar un puști.
Chiar o admiram.
Și încă o mai admir.
E mai ușor?
Da.
E mereu acolo.
Însă durerea începe
să pară mai mult o cicatrice decât o crustă.
Uneori, ceva întâmplător te deprimă,
poate o melodie pe care ți-o cânta
sau micul odorizant galben pe care îl avea în mașină.
Durerea pare iar nouă.
Dar totul...
Totul revine la normal.
În cele din urmă. Orice ar însemna asta.
Da, nu știu.
- Îmi pare rău, omule. - Nu.
Îmi pare rău pentru mama ta.
Era foarte mișto.
Îmi pare rău, Taylor.
- Unde te-am pierdut? - Nu m-ați pierdut. Sunt doar...
Ador să vorbesc despre sănătatea mintală. Vezi TikTok-ul meu, sunt 70% terapeuți.
Dar sunt obosită acum.
Da, cred că e târziu.
Mă duc să-ți aduc niște pături.
- Haide! - Da.
Suntem în excursie cu cortul? Am medalie de cercetașă...
Putem să găsim o saltea gonflabilă?
Hei!
Îmi pare rău dacă chestia cu dansul a fost ciudată.
Nu a fost ciudată. Adică, a fost, dar nu am urât-o.
Tipele dure au și ele nevoie de trandafiri, să știi.
Iau asta de bună.
- Știi ce zic. - Da, sigur.
CUM SĂ-ȚI ACCESEZI FONDUL FIDUCIAR
AVOCAȚII DIN MASSACHUSETTS PENTRU FONDURI FIDUCIARE
ADOLESCENT DIN NEW ENGLAND ÎȘI DĂ ÎN JUDECATĂ PĂRINȚII PENTRU FOND
Antrenoarea - Sezonul trecut a fost greu. Îmi doresc să se fi încheiat altfel.
Cred că e mai bine să nu reintri în echipă în acest moment.
Sper că înțelegi. Mult noroc.
- Vin. - Mă întreb ce face.
A aruncat-o spre mine.
Hei!
Vrei să terminăm filmul?
E cam târziu.
Miros urât?
Nu ai refuzat niciodată provocarea de a săruta.
Nu face asta!
Ce anume? Încerc doar să vorbesc cu tine.
Înainte, la promenadă...
Termină!
Bine?
De ce?
De ce nu vrei să mă săruți?
Dacă te sărut, nu știu dacă mă mai pot opri.
Îmi pare rău, Laur, dar nu știi să faci poze.
- Beck! - Aș vrea să pot fi cu voi.
Mă asigur că face unele bune.
- Nu-l lăsa să stea prea mult! - Mulțumesc.
Bine, acum vreau una cu toate fetele.
Eram supărat pe Conrad, pe tot ce avea legătură cu el.
A dus-o pe Belly la bal și s-a purtat ca și cum era o corvoadă.
Nu am buchetul tău.
Cred că l-am lăsat în frigider, la cămin.
E în regulă.
Trebuie să mergem.
- E timpul. - Da.
Trebuie să plece. Fac ultimele poze.
Pornesc spre tine dimineață, la prima oră.
Distracție plăcută!
Dacă aș fi fost eu, o făceam bine.
Nu aș fi uitat buchetul. I-aș fi oferit seara perfectă.
Hei! Sunt gata pentru un pic de Marilyn.
Vrei Inadaptații sau deghizarea din Unora le place jazzul?
Ești bine?
Conrad a uitat buchetul lui Belly?
Nasol din partea lui.
L-a lăsat în frigider, la cămin.
Și era atât de frumos!
Au trimis poze. Orhidee.
Bea!
Îmi pare rău, nu mai au vanilie la magazin.
Sper că tot o să-ți placă.
E în regulă. Umbreluța de cocteil mă face să mă simt
ca și cum aș bea un daiquiri de căpșuni.
Era favoritul lui Belly, daiquiri de căpșuni virgin,
pentru că venea cu umbreluțe dintr-alea.
Am uitat asta despre ea.
Îți amintești întotdeauna ce o face Belly fericită.
Da.
Scumpule!
Încă mai simți ceva pentru ea.
Nu, mamă. Am trecut de mult peste asta.
Niciodată nu lași să se vadă că suferi.
Sunt bine, mamă. Serios.
Uneori cred că ești un pic prea bun la a fi bine.
Nu așa vrea toată lumea să fiu?
Nu. Eu, nu.
E doar vina mea.
Am fost atât de entuziasmată de ideea că Belly e cu unul dintre băieții mei!
Trebuie să-ți fi fost tare greu
s-o vezi cu fratele tău.
Nu vreau să-ți faci griji pentru asta.
Promite-mi
că tu și Conrad nu veți lăsa să intervină ceva între voi!
Că o să vă puneți mereu pe voi pe primul loc.
Eu și Con suntem bine, zău. Nu-ți face griji pentru asta!
Ea l-a ales pe el. S-au ales unul pe altul, iar eu...
Sunt...
Cel mai bun prieten al ei.
E doar începutul poveștii tale, Jere.
Nu pot să garantez sentimentele cuiva...
sau să promit că n-o să suferi, dar...
bucuria vieții e să-ți dai seama încotro merge restul poveștii.
Știi care a fost citatul meu de absolvire?
Amelia Earhart.
„Aventura în sine merită.”
Să ții minte asta!
Te ador, băiatul meu strălucitor!
Tata îl iubea mai mult pe Conrad.
Și eu te iubesc, mamă.
Dar eu o aveam pe mama.
Era singura persoană care m-a văzut vreodată așa cum eram.
Ea și Belly.
Deci, ce spui?
Nu știu, Bells, e complicat.
Ce ai zis mai devreme
cu „aventura merită”...
Mama ți-a zis despre asta?
Nu. Am văzut citatul pe toca ta.
Mama a filmat întreaga ceremonie.
Am văzut când ți-ai luat diploma, ai urcat țanțoș pe scenă.
Am vrut să fiu acolo pentru ziua ta.
Chiar și
doar prin telefonul mamei.
Mergem?
Da.
Noapte bună, Bells!
Noapte bună!
Toată viața mea, alesul lui Belly a fost Conrad.
Dar poate...
Poate că, pentru restul poveștii, aș putea fi eu.
Dă-te de pe mine!
Cât e ceasul?
Ce se întâmplă aici?
Mamă! Bună! Îmi pare rău.
Aveau nevoie de un loc unde să stea, pentru că și-au pierdut casa.
- Cam! - Curăț totul, jur.
- Nu, curățăm cu toții. - Bine.
- Nu uitați să returnați mașina! - Da.
Încă te gândești la chestia cu Liam?
I-am trimis mesaj aseară.
M-am gândit eu.
Mi-a spus cum s-a întâmplat.
Și mi-a dat contactele avocaților lui.
O să-i suni?
- Nu trebuie să participi. - Ce-am zis?
Nu mai faci totul singur, bine?
Am trimis un e-mail și le-am spus că e urgent.
Sper să răspundă până mâine.
Bine. De îndată ce răspund,
o anunțăm pe Julia că avem o ofertă pe care nu o poate refuza.
Bine. Încuiem casa. Ne ducem la...
Ia te uită!
- Bună! - E în regulă, rezolv eu.
- Mulțumesc. - Ținem legătura?
Da. Mulțumesc.
Scuzați-mă!
Băieți, aș fi vrut să vă duceți acasă când v-am rugat.
Nu ne faci să abandonăm casa, Julia.
Nu e casa voastră, Conrad. Și...
n-o să mai fie nici a mea multă vreme.
Julia, te rog. Avem o idee, bine?
Un cumpărător a făcut o ofertă pentru casă, și am acceptat-o.
Trebuie să merg la Boston pentru ultimele detalii, dar s-a terminat.
Casa este vândută.
Subtitrarea: Anca Tach
Redactor Cristian Brînză