Din episoadele anterioare...
Nu aveai dreptul să atingi nimic. Erau lucrurile ei.
Mama ta putea să vă avertizeze că asta se va întâmpla.
- Ai vorbit cu antrenoarea? - Tabăra e peste patru zile.
Și tipele dure au nevoie de trandafiri.
- Milo nu ar purta costum și cravată. - Milo nu e bărbatul tău perfect.
V-am văzut pe tine și pe Jeremy. E ceva,
indiferent cât de departe stai.
Nu vreau să ne urăști.
Dar mă gândesc la ea tot timpul.
Un cumpărător a făcut o ofertă pentru casă, și am acceptat-o.
Casa este vândută.
VARA ÎN CARE AM DEVENIT FRUMOASĂ
Este vândută?
Ai vândut casa în ultimele 12 ore?
Da. Unei familii minunate cu trei copii
și un fel de pudel corcit.
- Ei bine, nu se poate termina așa. - Ba da.
Am nevoie de cheile voastre, vă rog.
Pun pariu că te bucuri mult pentru asta.
Mamă, nu face asta!
Skye, pe bune?
V-am spus că vând casa. Ați refuzat să credeți.
Și nu mă bucur, dar recunosc că sunt ușurată că s-a terminat, în sfârșit.
Haide, Skye! Scuzați-mă!
Mamă!
Nu vreau să mă cert cu tine.
Uite, știu că ultimele zile au fost grele.
Nu am uitat că nu erai acceptată aici.
- Asta nu s-a schimbat. - S-a schimbat pentru mine.
Îmi place acest oraș și îmi place casa și... Îmi place plaja aia idioată.
- Dar urăști apa. - Tu urăști apa.
Nu știu. Sunt oarecum fericită aici.
Și nu într-un mod indus farmaceutic.
Și vreau să fii fericită.
- Vreau să îi cunoști. - Zău?
Fiindcă pare că m-ai ținut departe și mi-ai spus doar toate lucrurile rele.
Dar, nu știu, locul ăsta este cam ultima noastră legătură cu ei.
Nu e vina mea. Adică, ei nu ne-au vrut pe noi aici.
Asta e chestia. Am vorbit cu Conrad și Jeremiah...
Bine, s-a terminat, Skye.
Nu mai pot refuza cumpărătorii
pentru că tu vrei să te mai joci cu verișorii tăi.
Dacă vor să te vadă din nou, te găsesc.
Dar să nu fii surprinsă dacă nu sună telefonul!
Știu că tu crezi cu adevărat
că așa rezolvi tot, vânzând casa asta.
Dar nu e așa. Niciodată n-o să fie.
Ce te face atât de sigură?
Faptul că nu vinzi ca să termini cu asta, pentru bani sau din vreun alt motiv.
Vinzi pentru confirmare.
Că ai putea... Că nu am putea aparține locului ăstuia.
Că, dacă ai încerca, ar fi doar Cacaciunul, din nou.
Cum de nu am suficient ca să umplu chestia asta?
Ia de la mine! Întotdeauna cumpăr prea mult.
- Serios? - Da, uite!
Mulțumesc.
Mă bucur că ești aici, Jules.
Și eu.
Îți umpli singură ciorapul?
Întotdeauna.
În Ajun, Adam adoarme de obicei când culcă copiii, așa că...
Nu-mi spune că ți-ai cumpărat singură și cadourile!
Cel puțin așa sunt sigură că primesc exact ce vreau.
Nu interpreta greșit, dar te-ai căsătorit cu tatăl nostru.
Jules...
Scuze!
Mi-e dor de el astăzi.
Este ciudat Crăciunul fără el.
N-am de unde să știu.
Poate mergem mâine amândouă la casa din Cousins?
Este a noastră acum. Ar trebui să vedem de ce are nevoie.
Cine când stă acolo.
Ți-am spus, nu mă interesează locul. A fost un coșmar pentru mine.
Haide! Nu a fost totul rău.
Mă luai la plimbările alea la apus pe plaja cu scoici.
Da, dar tu, tata și Lillian erați familia perfectă,
iar eu am fost intrusa pe care nimeni n-o voia.
Voiam să fii acolo. La fel și tata, și mama mea.
Te rog. Lillian abia suporta să se uite la mine.
Poți să mai lași mentalitatea de martiră?
O faci să pară Redith Blake din Capcană pentru părinți.
Am auzit-o întrebându-l pe tata
cât o să mai vin,
pentru că îi întristez pe toți cu fața mea acră.
Bine, dacă a spus asta...
A spus-o!
A fost un lucru urât, dar, zău,
ca părinți, am fost cu toții sătui și am avut un moment prost.
Nu-i purta pică pentru asta! Și nici mie.
De asta nu ți-am spus niciodată. Pentru că nu înțelegi.
Crezi că am inventat?
Mamă, evident că nu.
Tatăl tău a fost un dobitoc rece.
Și mătușa Susannah nega mizeriile părinților ei.
Dar, când Conrad și Jeremiah au venit la tine
cu o versiune a casei și familiei lor care nu se potrivea,
te-ai închis în tine.
În loc să îi asculți,
ai scăpat de lucrurile lor și ai acceptat prima ofertă?
- A fost o ofertă foarte bună. - Mamă!
Ai cea mai generoasă inimă.
E nasol să te văd închizând-o din cauza trecutului.
Așa că, te rog, anulează tranzacția!
Nu funcționează așa.
Acum urcă în mașină! Trebuie să fim în Boston până la 10:00.
Nu.
Mamă, te iubesc, dar nu pot veni cu tine.
Nu este corect.
Și eu te iubesc, Skye.
Dar te înșeli.
Ne vedem la hotel când mă întorc din Boston.
Bine, știu că lucrurile nu merg grozav acum,
dar întotdeauna e întuneric înainte de zori, nu?
Nu și de data asta.
Îmi pare rău. Am încercat să o fac să anuleze tranzacția.
Nu e vina ta, Skye.
Știu, dar e mama mea,
așa că aș înțelege dacă ați fi supărați pe mine.
Pur și simplu nu mă pot ocupa de ea acum.
Nimeni nu e supărat pe tine, Skye.
Ar trebui să mergem acasă acum?
Da. S-a terminat.
Nu.
Ultima noastră amintire aici nu poate fi asta.
Cu toții amărâți și învinși.
Locul ăsta merită un rămas-bun mai bun de atât.
Cum ar fi...
Mama a venit la casa de pe plajă cu Susannah după ce tatăl ei a murit.
Trebuia să fie doar ele două,
dar Susannah ura casa goală,
așa că a decis să dea o petrecere enormă.
Toată lumea dansa și bea și se ducea să înoate la miezul nopții.
Susannah a spus că a fost ca în Gatsby, ceva de genul.
Așa că zic să dăm și noi o petrecere.
- Mă bag! - Și eu.
Și eu.
Sunt încântat.
Te bagi?
Cred că asta și-ar fi dorit mama.
I-ar fi plăcut.
Grozav. Bine. Duș, pui de somn să prindem puteri, apoi vă pun la lucru.
Bine.
Ești bine?
Da.
Stai, așteaptă!
Pe bune, totuși.
Știu că ai multe pe cap.
- Casa, Stanford... - Nu mă duc la Stanford.
Zic doar.
Te sprijin să fii zen.
- "Zen"? - Da.
- Este mantra iubitei tale, Taylor? - Taylor nu e iubita mea.
Nu așa părea aseară.
Înțeleg ce faci.
Dar, da, Taylor cunoaște o terapie bună,
în ciuda surselor sale discutabile.
- Zen ți-ar putea prinde bine. - Cum spui tu.
Bine. Ai tendința de a trăi
fie optimist, considerând că totul e grozav,
fie pesimist, considerând că totul e nasol.
Zen?
E pe-aici...
Fii zen!
Haide, omule, dă o petrecere super pentru casa asta glorioasă!
Trăiește tot! Abandonează-te!
Bine, deci, dacă sunt de acord să fiu zen, mă lași să ies din bucătărie?
Bine. Am să încerc să fiu zen.
- Scuze, ce a fost asta? - Am să încerc să fiu zen.
Încă o dată. Nu cred că te-am auzit.
Încerc să fiu Zen.
Bine.
Ai văzut prosoape? Trebuie să fac duș.
Cred că Steven a găsit câteva la uscat lângă piscină.
Întreabă-l pe el!
I-am spus lui Marcy că va trebui să doarmă cu Donna acum, că vii în tabără.
S-a bucurat când a auzit asta.
Da, apropo, antrenoarea mi-a răspuns.
- Da? - Da.
Te lasă să începi? Ar fi idioată dacă nu.
De fapt, mi-a spus să nu vin deloc.
Ce? O sun chiar acum.
Nu, o merit.
Nu știu de ce... Am fost o proastă să cred că m-ar primi înapoi.
Ce dezamăgire!
Mi se pare că am făcut praf tot anul.
La naiba cu asta!
Dacă nu ești în echipă, plec și eu. Nu mă duc.
Pentru tine am stat atât de mult.
Încetează! E...
- Vorbesc serios. - Termină!
O să califici echipa la campionatul statal anul ăsta, da?
- Nu cumva să mă dezamăgești! - Nu!
- Da. - Nu, e foarte enervant.
N-am niciun chef și trebuie să mă trezesc devreme.
- Mă duc să găsesc un prosop. - Belly!
Știi locurile în care ajungi întotdeauna în vis?
Subconștientul tău te duce acolo, fiindcă e un spațiu sigur în viața reală.
Da.
Așa e casa asta pentru mine.
După ziua de azi, am să înot în piscina asta doar în vis.
E ciudat.
Ei bine,
dacă tot nu mai e timp...
Nu pot să cred că ai făcut asta.
Îmi pare rău, erai deprimat. Trebuia să te salvez de tine însuți.
- Atât poți? - Da. Nu!
N-am crezut că o să pierdem locul ăsta.
- Tu? - Nu. Niciodată.
Mereu am crezut că nu-mi place nimic mai mult decât locul ăsta.
Acum nu mă pot abține să cred că nu mi-a plăcut suficient.
Belly, Conrad vrea să mergi cu el la aprovizionare.
Bine, da.
Da, vin și eu.
Iubitule! Bună!
Bună, frumoaso!
Mi-a fost dor de tine.
Nu-mi place să fiu departe, iubito.
Știu.
Asta mă dă peste cap.
Tay-Tay, fac invitația pe Instagram publică sau privată?
Ești singura care mi-ar zice dacă e nașpa.
Alo! Invitația e publică sau privată?
Privată. Nu vrem intruși.
- Iubito? - Da, iubitule, sunt aici.
Când te întorci?
Încerc să scriu melodii noi, dar am nevoie de muza mea.
Cum a mers întâlnirea ta?
Au venit cu aiureli. Escroci. Pierdere de timp.
Nu mai poți avea încredere în nimeni azi, nu?
Ce tupeu!
- Dă-i naibii! - "Tupeu."
Trebuie să închid. Ne trebuie lucruri pentru petrecere ca să vină cineva.
- E o întreagă poveste. - Dați o petrecere?
Omule, îmi pare rău. Suntem doar un pic în criză de timp.
Te sună ea înapoi.
- Bine? - Termină!
Ce e?
- Dă-mi telefonul! - Încerc doar să ajut.
Termină, orice ai încerca să faci!
Deci, bere, tequila, vodcă...
- Gin pentru Skye. - Cine bea gin?
- Bătrânii și Skye. - Da.
Bine. Mă ocup eu de asta.
Cu aia?
BERE
Salut.
Omule, știu că nu ești Fritz Herbertson.
Știu că sigur nu ești din Guam.
Nu se poate! Actul de identitate n-a fost bun, dle Herbertson?
- Du-te naibii! Cel puțin eu am unul. - Ce?
Asta pentru că nu am nevoie de unul, bine?
Eu și Jumper suntem prieteni, știi? Suntem ca frații.
Haide, cât de greu poate fi?
Priviți și învățați!
- Jumper! - Jeremiah!
Ce mai faci?
Da.
NU VINDEM ALCOOL PERSOANELOR SUB 21 DE ANI
Uită-te la fața aia!
Bine.
Așadar? Plătim pe cineva să meargă și să cumpere pentru noi, sau...
Încercăm la alt magazin?
Mergem câteva orașe mai încolo, unde nu ne cunosc?
Nu cred că-ți acceptă cineva actul de Guam.
Mi-ar plăcea să aud planul tău, Isabel.
Ce-ar fi să intru și să cer?
- N-o să meargă. - Are dreptate. Nu o să meargă.
Bine.
Salut, Jumper!
Belly. Știu de ce ești aici.
Serios?
Vrei să-mi arăți un act fals sau să-mi spui o poveste
despre mama ta, care a uitat să cumpere vin pentru serată.
Nu, nu fac asta.
O să-ți spun adevărul, apoi tu decizi dacă mă ajuți.
Uite care-i treaba!
Au fost șase săptămâni mizerabile.
Da, am auzit de mama lor. Îmi pare rău.
Da. Și sigur ai auzit că s-a scos casa la vânzare.
"S-a scos"?
De fapt, s-a vândut azi-dimineață,
așa că asta e ultima noastră noapte aici.
Ce nasol!
Da, știu. Este foarte nasol.
Ai avut vreodată cea mai nașpa zi
și nu ți-ai dorit decât să stai cu prietenii și să bei o bere?
- Glumești! - Nu se poate!
Să punem astea în mașină, repede!
Vedeți să nu vă oprească, că spun că eram la baie.
- Bine? - Mersi, omule!
- Cu plăcere. - Ne vedem diseară?
Ne vedem diseară. Mersi.
- Nu pot să cred că ai cerut. - Nu pot să cred că a mers.
Haide, nu totul trebuie să fie complicat.
- Pentru mine? - Da.
- Ce mi-ai luat? - Bea și vezi!
- Cireșe și cola, specialitatea ta. - Da.
- Frumos. - Unde e al meu?
- Întotdeauna spui că sunt prea dulci. - Dar mi-e sete, așa că... păcat!
E prea dulce.
Și parcă specialitatea ta era cacaua.
Cred că lucrurile de DJ ale lui Lizzy sunt aici, undeva.
Chiar iubești balenele.
Asta este ca o cameră de tocilar.
Da, cred că am avut întotdeauna un fel de obsesie pentru balene.
Bine.
Le-am găsit!
Le-am găsit.
Sora ta era pasionată de pus muzică?
Sincer, nu chiar.
Sărea de la un lucru la altul. Era opusul meu diametral.
A înnebunit-o pe mama.
Tu și mama ta păreți foarte apropiați.
Când Lizzy a murit, tata nu a putut să treacă peste asta. A plecat.
Așa că eram doar noi doi, știi?
Îmi pare rău pentru asta.
Totuși, mă regăsesc.
Sunt foarte supărată pe mama acum,
și mi-e dor de ea ca naiba.
Da, aștept cu nerăbdare s-o văd pe mama în fiecare zi, să stau cu ea.
Nu știu cine o s-o ducă mai rău când merg la facultate.
De asta nu ai acceptat slujba pe navă?
Cred că da.
Sunt surprinsă că nu vrea să-ți trăiești visurile.
Ei bine, nu i-am spus de navă.
Și vine să acosteze aici săptămâna viitoare,
și trebuie să fac tot ce pot să o împiedic să dea de domnul Larois.
Încă încearcă să mă ia la bord.
Omule, săptămâna viitoare?
Haide, trebuie să mergi pe navă.
Oare?
Bine. Mă mai gândesc.
MULȚUMIM PENTRU CĂ AȚI CUMPĂRAT DE LA PARTY CITY
Bine, care e planul?
O petrecere nebună, nu? Deci, bagă mare!
Cât de mare, Bells?
Golim cardul tatei sau...
Sacrele fonduri de urgență?
Vă gândiți la ce mă gândesc eu?
- La ce? - La mobilă,
lumini stroboscopice, baloane, tot tacâmul.
- Da! - Da? Bine!
Ultimul care umple coșul încarcă tot.
- Hai! - Stați!
Stați!
- Ești sigură? - Da.
- Atmosferă retro? - Da.
Drăguț!
Aș merge la așa ceva.
- Cel puțin aș trece... - Doamne! Te rog!
Nu ai fi fost pe lista de invitați dacă nu o dădeai tu.
Nu, dar, uite, le-am etichetat pe Marisa și Dara.
Pe cine altcineva?
Te rog, sunt cele mai mari bârfitoare.
Toată lumea o să afle imediat despre petrecere.
Crezi că Shayla vine?
Nu.
Nu, e în Ibiza.
Și, da, îi zice "I-bi-sa".
Nu se poate!
Uită-te la lista de melodii!
Bine!
- E un proiect în lucru. Doar... - E în regulă. Să vedem!
Nu! Dacă mai faci asta o dată, o scot.
De parcă nu ai pus-o aici special pentru mine.
Tu și Belly ne-ați obligat pe mine și pe mama să ne uităm
la dansul vostru până am amețit.
- A fost bine. - A fost bine?
Bine, asta e o exagerare teribilă.
Pentru că, din ce-mi amintesc, e o mișcare de picior.
Da, am fost de neuitat.
Ne-am întors.
Veniți să vedeți ce difuzoare avem!
Mă duc s-o ajut pe Skye să aranjeze înăuntru.
Dar tu continuă lista! E destul de bună.
Bine, stai! Nu este nimic haios în coșul tău. Asta este o petrecere.
Farfuriile au sclipici pe ele.
Trebuie să ieși mai mult.
Stai așa!
Da. Doar...
Da, așa mai merge.
Asta e ținuta ta, 100%, Connie, iubitule.
- Oare? - Da.
E amuzant. Mama îmi spunea Connie când eram căzut pe gânduri.
Nu încerc să fiu pesimist. Știu că tema zilei este distracția.
Hai să ne distrăm!
Nu, nu este asta.
Putem vorbi despre
marea problemă pe care amândoi ne facem că nu o vedem?
Da, desigur...
Am încercat să-mi dau seama cum să o spun.
Cum să-mi ceri scuze pentru acea zi.
Înmormântarea lui Susannah.
- Nu trebuie să-ți ceri scuze... - Lasă-mă să spun!
Nu am vrut niciodată să atrag atenția în ziua aia.
M-am purtat îngrozitor.
Îmi este...
foarte rușine de cum m-am purtat.
Nu voiam deloc ca ziua să decurgă așa.
Am vrut să-ți fiu alături.
De asta...
De asta m-am dus să te găsesc în camera de recreere.
- E în regulă. Chiar e... - Nu. Nu e bine.
Nu a fost bine. Și...
Am văzut-o pe Aubrey și...
Nu e ca și cum mai eram împreună.
Nu e ca și cum aș fi avut vreun drept.
Bineînțeles că aveai.
Aveam un atac de panică.
Am cedat pur și simplu.
Simțeam că nu pot respira.
Aubrey a fost cea care m-a găsit.
De fapt, mi-aș fi dorit să fii tu.
Hei, Jere! Suntem... Aproape gata.
Super! Grăbiți-vă, atunci!
Ar trebui să luăm niște aparate foto,
ca să poată face toți poze la petrecere.
Trebuie să facem una cu noi toți.
Cum ne punea Susannah să facem în fiecare vară.
Asta e o idee bună.
Deci, îi bag imediat limba în gură?
Dacă simți că e cazul.
- Și dacă nu simt? - Ajutor, vă rog!
Unde sunt băieții? De ce nu te ajută?
Conrad vine cu restul proviziilor pentru petrecere.
Jere e în garaj, verifică dacă cei cu mutarea au lăsat ceva.
Mi-ai luat un maiou decoltat?
Am luat orice era cât de cât retro.
Bine, deci deschid gura mai întâi, apoi scot limba.
- Despre ce vorbiți? - Skye nu a sărutat niciodată pe nimeni.
- Ceea ce este normal și bine. - Nu...
Știu.
Așteptările societale impuse din afară pentru "normalitate" nu au efect la mine.
Acestea fiind spuse, am decis că sunt gata și dispusă
și aș dori să știu ce să fac
cu părțile gurii mele când întâlnește o altă gură.
Vrei să preiei tu? Belly e experta.
- Cam, Jere, Conrad... - Taylor!
Cum a fost să-i săruți?
Ce a fost diferit? În ce fel? Și zi-mi cât mai tehnic posibil!
Da, Belly, în detaliu. Ce s-a întâmplat?
Primul meu sărut cu Cam a fost foarte dulce.
Iar cu Conrad nici măcar nu eram în corpul meu. Cred că am leșinat.
Cu Jeremiah
m-am gândit că va fi ciudat, fiindcă eram prieteni de mult timp, dar...
a fost surprinzător de sexy.
- Nemaipomenit de sexy! - Bine, destul de sexy.
Dintre cei trei, cu care te-ai săruta din nou?
- Nu este evident? - Nu comentez.
Dar există o situație în care săruți doar cu gura deschisă, fără limbă?
Lasă-te purtată de clipă și totul o să vină de la sine!
Doar să-ți hidratezi buzele!
Milo este obsedat de balsamul de buze și, zău, schimbă tot.
Încearcă să nu gândești prea mult!
Primul sărut ar trebui să pară un vis.
Dacă există vreun loc unde visele devin realitate, aici e.
Pe Jeremiah l-a înghițit garajul.
Nu mi-a plăcut niciodată când ne punea mama să facem pozele astea.
De parcă ar fi știut că o să le vrem mai târziu.
O, nu! Suntem atât de tineri!
Abia îmi amintesc unele dintre acele veri.
Și dacă se șterg?
Toate amintirile noastre despre ea.
Nu se șterg.
Când ajung lucrurile la Boston,
am să găsesc tabloul pe care ți l-a făcut mama.
- Nu vreau să uit acea zi. - Ești praf.
Sincer, cred că sunt muzee care l-ar putea lua.
Fugi de-aici!
Cred că toată lumea trebuie să-l vadă pe zeul grec Jeremiah.
ALBUM FOTO
Ce e acolo?
O grămadă de lucruri.
Doamne! Rolele lui Susannah. Nu le-am mai văzut de un veac.
- Nu? - Crezi că-mi vin?
- Nu vomita pe nimeni dacă faci piruete! - A fost o singură dată.
- A trebuit să arunc tricoul. - Bine.
Ce altceva mai e aici?
Să vedem.
Pe asta o am lipită pe oglinda din dormitorul meu.
Uită-te la tine, tânjeai după Conrad.
A fost cu mult timp în urmă.
Serios? Îl priveai la fel și mai devreme.
Nu-i adevărat.
La magazin? Mi s-a părut că v-am întrerupt din ceva.
E cam greu de explicat.
Cred că uneori lași trecutul
și mergi mai departe în prezent, ambele în același timp.
Nu știu. Are vreun sens?
Arăți sexy.
- Serios? Nu e o exagerare? - Nu, lui Jeremy o să-i placă.
Ce e? Îl priveai ca pe un cornet de înghețată pe care vrei să-l lingi.
- Taylor, te rog. - Scuze.
E atât de...
- Doar că... - E complicat?
Da. Nu, exact asta mi-a spus
după ce a spus că nu m-a sărutat la Adevăr sau Provocare
pentru că, dacă ar fi început, nu s-ar mai fi oprit.
Belly, asta e o replică sexy la nivel de Wattpad.
- Știu. - Ai putea s-o vinzi.
Știu. Dar atunci, nu știu...
A fost un moment ciudat cu Conrad astăzi.
Nu vreau să vorbesc despre Conrad. Chiar te-a rănit.
Știu. Probabil că au fost doar ecouri.
Pare încurcat.
Ai grijă, bine?
Da. Nu, ai dreptate.
Corect. Da. O să am.
În plus, astă-seară e o miză mai mare.
- Da. E timpul să petrecem. Da? - Da.
- Te descurci? - Da.
- Bine. Îmbracă-te repede! - Bine.
Oaspeții au sosit.
Hei!
- Bună! - Salut!
Belly!
- Poftim! - Da!
Bună!
Doamne!
Ce bine că ați venit! Mă bucur să vă văd.
Doamne, Marisa, mă bucur că ești în oraș.
Și eu. Gașca e iar împreună. Aproximativ.
Am auzit despre tatăl lui Gigi. E nasol.
Ea e bine. E cu o echipă care face un documentar despre ea.
- Crede că este următoarea Kim K. - Dara, ai un acord de confidențialitate.
- Nu ar trebui să spui nimic. - Cui îi pasă? Ea a spus tuturor.
Zi-mi că nu ți-a fost dor de dramoletele astea!
Ba chiar mi-a fost.
- Ne-a fost dor de tine. - Da.
Așa. Bine. Revin imediat.
- Belly, vino încoace! - Da.
- Ne face o poză. - S-o facem!
Belly, zâmbește! Gata?
Trei, doi, unu...
Zâmbiți!
- Bine. - A ieșit bine.
Hei, Skye, ce faci?
La naiba!
Nu trebuie să te accidentezi ca să-mi atragi atenția.
Trebuie să iau alta. Revin imediat.
Nu, nu cred.
Bun. Te susțin, frate!
Dar să nu-i frângi iar inima!
Spune tipul care s-a ținut după Taylor toată seara.
Da, recunosc.
Adică... pe cine păcălește?
Știi că are un iubit.
Teoretic. Dar el nu e potrivit pentru ea, deci...
Bine. Nu te torn. Spun doar să fii atent.
Shoturi în grup!
- Dacă e gin, te omor. - E tequila, haide!
Bine. Sus paharele!
Ascultați, oricât timp ar trece și oricât de departe am fi,
am să vă iubesc mereu.
Jere, siroposule!
- Bine, pentru ultima noapte! - Pentru ultima noapte!
Hai, Cam, pune niște muzică house germană pentru mine! O melodie.
LA NAIBA CU CEREREA TA! MANAGEMENTUL
Ești de neclintit.
- Lista de melodii e listă! - De acord.
O caut pe Taylor.
Stai, tu ești Milo.
Asta lămurește niște lucruri.
Bine. Este aici?
Da, e pe-aici, pe undeva.
Super, îmi arăți pe unde? Est, vest, ceva?
Nu știm unde e, amice. Ne pare rău.
Probabil că e oriunde e Steven, așa că...
Acolo o să fiu.
Ce a fost asta?
Niște potențială masculinitate toxică deghizată în iubire arzătoare.
- Și tu ai pus paie pe foc. - Da.
- S-o avertizăm pe Taylor! - S-o avertizăm pe Taylor!
Taylor!
Taylor?
Taylor!
Cred că ne-am făcut datoria,
orice se întâmplă acum e din voia sorții
și a buzelor înfiorător de hidratate ale lui Milo.
Da, nu-mi vine să cred că tipul a condus 500 de kilometri
ca să-i facă o mare declarație de dragoste lui Taylor.
Așa fac bărbații?
Acționează din instinct, bravează fără să le pese.
Cam cu siguranță nu face așa ceva.
Poate ar trebui. Știi, viața e scurtă.
Declinul organic ne așteaptă pe toți.
Recipientele astea sunt efemere și finite, nu?
Da, cred că am o oarecare tendință de a evita aventura.
O tendință majoră. Fără să judec...
Ai înotat vreodată în pielea goală?
- Este o invitație? - Nu...
Nu. Vorbeam despre o zi din vara trecută,
o gașcă de prieteni s-a dus să facă asta, și eu am dat bir cu fugiții.
Și încă mai regret.
Așa cum regreți că nu ai plecat pe navă?
Știi ce? Am s-o fac. Mă îmbarc pe nava aia nenorocită.
Știi,
dacă tot suntem îndrăzneți,
mă întreb dacă pot să te sărut.
Adică... poți să refuzi.
- Scuze dacă am interpretat aiurea... - Da.
- Da? - Da.
- Steven, ce se întâmplă? - Îmi pare rău. Scuze!
Hai, vreau să văd dacă mai știi. Scuze!
Aici Steven, supraveghetorul. Dacă v-ați da un pic...
- Ce faci? - ... ar fi minunat. Mulțumesc.
- Jumper! Bagă! - Se face.
Nu ești pregătită.
- Glumești. - Haide!
- Glumești. - O să mă pui să fac asta singur?
Nu-mi vine să cred că mă pui să fac asta.
Te pun?
Taylor...
ai câștigat.
Ce?
Asta. Ce facem.
Primul care recunoaște că simte ceva pierde.
- Am pierdut. Ai câștigat. - Ce dramatic!
Stai! Vorbesc serios acum.
Îmi placi.
Chiar și când erai doar prietena enervantă a surorii mele.
Ai fost întotdeauna doar o persoană care era prin preajmă,
iar acum ești cineva de care mi-e dor când nu e acolo.
Nu știu cum s-a întâmplat sau...
Când s-a întâmplat.
Dar acum ești persoana mea preferată.
Spune ceva, te rog!
Taylor!
- Mulțumesc. - Noroc!
Noroc!
Unde este toată lumea? Trebuie să facem acea poză de grup.
Pot să-i găsesc dacă vrei.
Ultima dată când l-am văzut pe Steven, era cu Tay-Tay.
Ce se întâmplă acolo?
Casa asta a văzut multe mozoleli.
Da. Știi că m-am sărutat prima oară în casa asta?
- Serios? - Și a doua oară, în aceeași noapte.
- Da. - Scandalos!
Cui i-ai frânt inima?
O mai știi pe Chrissy Turnduck?
- Turducken? - Da, Turducken. Da.
Și pe vecinul de atunci. Cum îl chema?
- Clay Bertolet. - Da.
Nu se poate! Știi că a spart un geam și a dat vina pe mine?
- Serios? - Da.
Dar săruta bine.
Dar nu așa de bine ca tine.
Bătaie!
Se bat!
- Trebuie să pleci. - Nu cred că tu decizi asta.
Putem să ieșim și să ne calmăm puțin?
- Ea nu te vrea aici. - Taci, Steven!
Crede-mă! Mă vrea.
Peste tot, tot timpul.
Nu puteți să lăsați asta acum?
- Dumnezeule! - Steven!
- Iubito, asta e pentru tine. - Nici măcar nu vreau asta!
- Ce se întâmplă? - N-am idee.
Băieți, încetați!
Hai, frate!
- Haide! - Hai, Steven!
- Hai, omule! - Tăbăcește-i fundul, Steven!
Poți, Steven!
- Dumnezeule! - Steven!
Ridicați-vă de pe jos! Haide!
Veniți să ajutați!
Steven, lasă-l!
Lasă-mă!
Ești bine?
Haide!
Milo, oprește-te!
Mă faci de râs.
La naiba cu asta! Să mergem! Ăștia sunt prea banali pentru noi.
Sunt prietenii mei. Chiar nu mă cunoști deloc?
Despre ce vorbești? Ești iubita mea.
Care e celălalt nume al meu?
Da, nu mai pot face asta. S-a terminat.
Taylor!
Este Madison. O mai cheamă și Madison.
Da!
Băieți, am schimbat mesaje cu mama
și a pus o condiție pentru vânzare.
De vreme ce cumpărătorii folosesc casa pentru vacanță,
au acceptat să vă lase să închiriați casa o săptămână în fiecare vară.
Vorbești serios?
Putem să ne întoarcem? Doamne, Skye, e uimitor!
Doamne!
Nu, nu este. Îi poți spune mamei tale că îi mulțumim, dar nu vrem.
- Haide, Conrad, măcar ascultă-i! - S-a terminat.
De ce ești tu cel care decide?
Jere, nu plătim o altă familie ca să putem închiria casa noastră.
Nu mai este casa noastră.
Exact. Treci peste asta!
- Ești expert la așa ceva. - Jere!
Nu, așa face.
Când lucrurile nu-s perfecte, în loc să încerce să le repare,
decide să abandoneze.
Nu este doar casa. I-ai făcut-o și lui Belly.
Jere!
Ai venit la mine. M-ai implorat să-ți dau binecuvântarea mea ca să fii cu ea.
- Este adevărat? - Asta a fost între noi.
Da, e adevărat.
Când s-a stricat treaba, n-a suportat, a renunțat la tine.
- Taci, Jere! - Nu mă folosi ca să-l înfrunți!
Belly, zău așa!
Nu vreau să iau parte la asta, bine?
Belly!
Bravo, Jere! Cu mare clasă, da.
Ești un mare dobitoc!
- Maturizează-te, Jere! - M-am maturizat!
Am văzut-o pe mama murind de la o zi la alta
în timp ce tu erai la facultate sau cu Belly
sau jeleai după ce ai dat-o în bară.
Știi bine că am venit acasă de câte ori am putut.
Nu în fiecare zi.
Bine. Ce vrei? O medalie?
Știi că te-am admirat întotdeauna.
Oamenii ziceau că ești mai bun ca mine și nu mă deranja, fiindcă îi credeam.
Dar nu ești.
În sfârșit, te văd așa cum ești.
Și cum sunt?
Laș.
Nu ești o persoană de admirat.
Nu ești nici măcar demn de cunoscut.
Hei!
Belly!
Belly, hai înapoi în casă!
Nu-ți scot trupul din ocean dacă te îneci.
Ieși din apă, Belly!
Lasă-mă în pace!
Nu pot.
Nu. Ce... Nu!
- Lasă-mă jos! - Ești beată, Belly.
Doar lasă-mă jos!
- Nu te las. - Conrad!
- Lasă-mă! - Belly!
- Haide! Lasă-mă să te ajut! Hai! - Doar pleacă! Bine?
Nu te las, Belly.
Dar ai făcut-o deja.
De ce nu mi-ai spus că ai vorbit cu Jeremiah despre noi? De ce?
- De ce? - Nu știu!
Dacă aș fi știut...
Dacă aș fi știut că ai făcut asta...
Că...
Că ți-a păsat atât de mult de mine și de noi...
Dacă aș fi știut, aș fi luptat pentru tine.
- Ce vrei să spui? - Aș fi luptat pentru noi.
Mă refer la bal și la înmormântare. Vreau să zic...
Ți-aș fi fost alături la greu.
Credeam că știi.
Din momentul în care ne-am sărutat pe plajă, credeam că știi.
De ce ai renunțat la tot? De ce?
Am crezut că ne-am iubit.
Ne-am iubit.
Dar cred că nu destul.
Îmi pare foarte rău pentru ce s-a întâmplat.
E în regulă. Nu ar fi trebuit să vină până aici și să facă o scenă ca aia.
Mă simt cam prost.
Ce spuneam mai devreme...
Retragi tot?
Asta vrei să fac?
Trebuie să spui ce vrei, Taylor. E decizia ta.
Ți-ai amintit celălalt nume al meu.
Taylor Madison Jewel.
- Belly, vino să înoți cu noi! - Da.
Ești bine?
Totul e în neregulă.
I-am promis lui Susannah că n-am să pierd magia, dar a dispărut.
MAMA APELARE
Sunt Laurel Park. Vă rog să lăsați un mesaj.
Mami, am nevoie de tine.
Sunt la casa de vară,
casa lui Susannah, doar că nu mai este a ei,
și totul merge prost
și băieții s-ar putea să nu-și mai vorbească niciodată.
Vino aici, te rog!
Vino să rezolvi!
Subtitrarea: Anca Tach
Redactor Cristian Brînză